Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

У Заводський районний суд м. Миколаєва надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позов мотивовано тим, що 18.12.2024 в м. Миколаєві по вул. Лазурна 52, мала місце ДТП за участю автомобіля марки «ВАЗ» державний номерний знак « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Mitsubishi», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вказаної ДТП транспортному засобу «Mitsubishi», державний номерний знак « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2025 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник пошкодженого автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак « [NUMBER] », [PERSON] , 18.12.2024 повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про ДТП та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mitsubishi», державний номерний знак « [NUMBER] », склала: 32\~850,87 грн. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 29\~126,19 грн. Також позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі: 2\~150,00 грн. Загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ складає 31\~276, 19 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 07.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Копія ухвали суду з копією позовної заяви з додатками були надіслані відповідачеві рекомендованим поштовим повідомленням. Однак, останній не вжив заходів щодо отримання судової кореспонденції та поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б) Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд ураховує наступне. Судом встановлено, що 18.12.2024 у м. Миколаєві по вул. Лазурна 52, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Mitsubishi», державний номерний знак « [NUMBER] ». Унаслідок ДТП транспортному засобу марки «Mitsubishi», державний номерний знак « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. \~ \~ \~ \~Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2025 у справі №487/3/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП (а.с.6). На дату скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджує інформація з бази МТСБУ (а.с.33). Доказів у протилежне суду ненадано. Власник пошкодженого автомобіля марки «Mitsubishi», державний номерний знак « [NUMBER] », [PERSON] , 18.12.2024 повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про ДТП та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Вказане підтверджується Повідомлення про ДТП від 18.12.2024 (а.с. 8,9). Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Mitsubishi», державний номерний знак « [NUMBER] », складає 32\~850, 87 грн (а.с. 11-26). На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 29\~126, 19 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 06.05.2025 (а.с.29,30). Також, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 2\~150,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 12.02.2025 (а.с. 31). Загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ складає 31\~276, 19 грн. Доказів на спростування зазначеного розміру витрат суду не надано. З метою досудового врегулювання спору [PERSON] позивачем було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с. 32) Відомості щодо виконання вимоги відсутні. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення ( ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599,1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Згідно зі п. п. 1 п. 1 ст. 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому. Відповідно до\~п.\~1\~ч.2\~ст.\~37\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~МТСБУ після\~здійснення регламентної\~виплати має\~право зворотної\~вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту статей 559 та 1191ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням зазначеного та фактичних обставин справи, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов є доведеним та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 3028 грн судового збору.

Outcome: approved