Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У червні 2025 року ТОВ «Санфорд Капітал» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначає, що 23.03.2019 між АТ «Ідеа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z62.00606.005053790, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування. 16.11.2023 на підставі договору факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023 укладеного між АТ «Ідеа Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» право вимоги за кредитним договором № Z62.00606.005053790 перейшло до ТОВ «ФК «Сонаті». 29.12.2023 між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу № 29/12-23, згідно якого 29.12.2023 до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z62.00606.005053790. Оскільки після відступлення ТОВ «Санфорд Капітал» права вимоги до [PERSON] остання не виконала у повному обсязі зобов`язання для погашення існуючої заборгованості, ТОВ «Санфорд Капітал» просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 23 480 грн. 72 коп. заборгованості за договором. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, їй був наданий строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подала. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 23.03.2019 між АТ «Ідеа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z62.00606.005053790, згідно якого товариство надало кредит у розмірі 17 711 грн. 00 коп. строком на 24 місяці, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за його користування. Відповідно до пунктів 1.3, 1.4 договору позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку, яка на день укладання кредитного договору становить 15,00 %. Згідно з п. 2.5 нарахування процентів здійснюється два рази на місяць. Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» укладено договір факторингу № 16/11-23, та у відповідності до умов якого з урахуванням реєстру прав вимоги АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Сонаті» право вимоги до [PERSON] коштів за Кредитним договором від 21.03.2019, право на одержання яких належить АТ «Ідея Банк», а ТОВ «ФК «Сонаті» набуло право вимоги грошових коштів від Відповідача у розмірі 34 542 грн. 86 коп. Розмір заборгованості [PERSON] , яка перейшла до ТОВ «ФК «Сонаті» підтверджується витягом з реєстру боржників № 1 наданим АТ «Ідея Банк». 29.12.2023 між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу № 29/12-23 та у відповідності до умов якого з урахуванням додаткових угод та реєстру прав вимоги від 29.12.2023, ТОВ «ФК «Сонаті» відступило ТОВ «Санфорд Капітал» право вимоги до [PERSON] коштів за Кредитним договором від 21.03.2019, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Сонаті», а ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги грошових коштів від Відповідача у розмірі 21 039 грн. 08 коп. Розмір заборгованості [PERSON] , яка перейшла до ТОВ «Санфорд Капітал» підтверджується витягом з реєстру боржників, наданим ТОВ «ФК «Сонаті». Крім того, ТОВ «Санфорд Капітал» нарахувало інфляційні втрати у розмірі 1 855 грн. 43 коп. та три проценти річних у розмірі 586 грн. 21 коп. за період з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору а саме 22.03.2021 і до 23.02.2024. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем). Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих коштів за укладеним договором про надання кредиту, право вимоги за яким перейшло до позивача, не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 200,00 грн. є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved