Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

У липні 2025\~року позивачі звернулися із\~означеним \~позовом до суду, вказавши,\~що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка площею 2,21 га, що знаходиться на території Гатнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ №090219 виданого 23.09.2003 року. Після смерті останньої спадщину прийняли її брат [PERSON] та сестри [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~ [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті спадщину прийняла [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті спадщину прийняв [PERSON] , який, не оформивши своїх спадкових прав, помер [INFO] . Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON] . \~ \~ \~ \~ [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті спадщину прийняла [PERSON] .. Позивачі є спадкоємцями до майна померлої [PERSON] , проте при зверненні їх до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності на означену земельну ділянку здійснена після смерті [PERSON] .. Враховуючи наведене, просили визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку з підстав здійснення реєстрації права власності за [PERSON] після її смерті та визнати за ними в рівних частках в порядку спадкування після смерті останньої право на земельну частку (пай), розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебувала у власності спілки селянських господарств «1-Травня» с. Гатна Деражнянського району Хмельницької області. Ухвалою судді\~від 21.07.2025 року відкрито\~провадження у\~справі за\~даним позовом\~та призначено\~ справу до підготовчого засідання в\~порядку загального\~позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачам відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України. Ухвалою суду від 30.09.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивачі не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять задоволити їх з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутність,\~в якій при винесенні рішення покладається на думку суду. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено,\~що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 25.01.2000 року Деражнянським райвідділом реєстрації актів громадянського стану. Після смерті [PERSON] до складу спадщини, зокрема, увійшло право на земельну частку (пай) у землі, що знаходиться на території Гатнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, що належало їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №05093, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Деражнянської райдержадміністрації 27.02.1997 року під номером 212. Відповідно до п.2\~Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі\~СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 5 вказаного Указу, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~член колективного\~сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами\~ЦК,\~у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) як член спілки селянських господарств «ім. 1-го Травня», оскільки отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ 050593 і таке право входило до складу спадкової маси після її смерті. Також на вказану земельну частку (пай ), як на сформовану земельну ділянку площею 2,21 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гатнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №090219 від 23.09.2003 року на ім`я [PERSON] . Як вбачається судом з довідки виданої Хмельницьким державним нотаріальним архівом №81/01-15 від 16.01.2023 року, по документах архівного фонду Деражнянської районної державної нотаріальної контори встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №255-1999 від 13.01.2000 року. Спадкоємцями [PERSON] є її брат [PERSON] та сестри [PERSON] та [PERSON] , які отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, які знаходяться в [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Як встановлено судом приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу Бас Л.Й., заведено спадкову справу №12/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , [INFO] , яка прийняла спадщину. Також [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Із спадкової справи №78/2016 до майна померлої [PERSON] встановлено, що із заявою про прийняття спадщини звернувся її син [PERSON] , який частково оформив спадкові права, зокрема на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 2,21 га, що знаходиться на території Гатнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області та надана для товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] помер\~ [INFO] ,\~що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка також частково оформила спадкові права на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,211 га у межах згідно з планом, розташованої на території Гатнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки 6821582000:03:052:0020, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належного померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Також, [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої спадщину прийняла [PERSON] . Позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), яка за життя належала [PERSON] , оскільки після смерті останньої на вказану земельну частку (пай) був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, який не породжується правових наслідків. Наведена обставина стала підставою для звернення позивачів до суду з даним позовом. Відповідно до ч.1\~ст.524 ЦК Української РСР\~(в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. В силу ч. 1 та ч. 2 ст. 548 цього кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно\~ст. 549 цього Кодексу\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 530 цього Кодексу\~при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищезазначене,\~оцінивши належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~вищевказаного доказу\~окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~підстав для\~визнання за позивачами в рівних частках в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] права на земельну частку (пай) розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у власності спілки селянських господарств «1-Травня» с. Гатна Деражнянського району Хмельницької області. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18;від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших. Водночас застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 жовтня вересня 2022 року у справі 910/14224/20, провадження № 12-20гс22). Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин(постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, провадження № 14-545цс19). З огляду на встановлені обставини, суд виснує, що вимога позову про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ №090219, виданого 23.09.2003 року на ім`я [PERSON] не призведе до відновлення права власності на земельну ділянку, оскільки таке право не виникло у спадкодавця [PERSON] , а відтак не увійшло до складу спадщину після її смерті. Така позовна вимога не є ефективним способом захисту, в зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed