Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій її представник зазначив, що Міжгірською селищною радою Закарпатської області їй було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1528 га, розташовану в урочищі «Чертіж», серії ІІ-ЗК № 001249 від 22.08.2002 року, призначену для ведення особистого селянського господарства. Під час оформлення зазначеного правовстановлюючого документа у написанні прізвища заявниці допущено орфографічну помилку: замість правильного « [PERSON] » у державному акті зазначено « [PERSON] ». У зв`язку з цим заявниця просить встановити факт належності їй зазначеного правовстановлюючого документа. Ухвалою суду від 19 листопада 2025 року по справі відкрито провадження. Адвокат Шишола В. М. подав заяву в якій висловив прохання розгляду справи без його участі та участі його довірительки. Заявлені вимоги підтримує. Від Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника селищної ради, висловлено позицію про відсутність заперечень щодо задоволення вимог заяви. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, подані докази та з`ясувавши всі обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до частини 1 статті 293\~ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факт належності особі документа, зокрема державних актів на право власності, тощо. Судом встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 001249, виданий 22 серпня 2002 року Міжгірською селищною радою народних депутатів, посвідчує передачу земельної ділянки площею 0,1528 га, розташованої на території Міжгірської селищної ради та призначеної для ведення особистого селянського господарства, у приватну власність [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Водночас із копій паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області 03 лютого 1998 року, довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків та витягу з реєстру Міжгірської територіальної громади № 2025/009490779 від 17.07.2025 року, які містяться в матеріалах справи, убачається, що правильне прізвище заявниці [PERSON] (а.с. 16017, 18, 19). Порівняння даних, зазначених у державному акті, із відомостями, що містяться в офіційних документах заявниці, свідчить про очевидну технічну (орфографічну) помилку в написанні її прізвища в правовстановлюючому документі. Інших осіб із подібними анкетними даними, яким могла б належати спірна земельна ділянка, матеріали справи не містять, а зміст державного акта за своїми характеристиками повністю відповідає встановленим даним щодо особи заявниці. Отже, сукупність поданих та досліджених у судовому засіданні доказів достовірно підтверджує, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 001249 фактично належить [PERSON] , яка є власником зазначеної в ньому земельної ділянки. Встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, оскільки усуває перешкоди у підтвердженні належного їй права власності та забезпечує можливість подальшого оформлення і реалізації її майнових прав. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved