Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

ТОВ ««Свеа Фінанс»звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.02.2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №C-403-008477-19-980, відповідно до умов якої відповідачу було надано кредит шляхом встановлення кредитного ліміту у розмірі 7 000,00 грн., зі сплатою 24,00% річних за користування кредитом. Всупереч умов Кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір факторингу №01.02-31/23, згідно умов якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників, у тому числі за договором № C-403-008477-19-980 від 05.02.2019 року укладеним між АТ «Ідея Банк» та відповідачем. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № C-403-008477-19-980 від 05.02.2019 року, заборгованість відповідача перед ТОВ «Свеа Фінанс» складає: 20 785,23 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 6 986,31 грн.; заборгованість за відсотками 13 798,92 грн. На підставі наведеного, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь банку вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 31.10.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою було установлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. Сторони відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечення суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Дослідивши надані у справі докази, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 05.02.2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки № C-403-008477-19-980. Відповідно до підпунктів 2.1,2.2,2.3 та пункту 2 Кредитного договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн.00коп.Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 7 000 грн. 00 коп. та може бути змінений в межах встановленого Угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою банку, про що буде повідомлено клієнта додатково. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. Факт відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, а також користування кредитними коштами відповідачем підтверджується випискою по рахунку. 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено Договір факторингу №01.02-31/23, згідно до якого AT «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед AT «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. Відповідно до Витягу Реєстру Боржників №2 до Договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № C-403-008477-19-980 від 05.02.2019 року у розмірі 20 785,23 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 6 986,31 грн.; заборгованість за відсотками 13 798,92 грн. 25 березня 2024 року рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» №1 вирішено змінити назву на ТОВ «Свеа Фінанс». Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № C-403-008477-19-980 від 05.02.2019 року, заборгованість відповідача перед ТОВ «Свеа Фінанс» становить 20 785,23 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 6 986,31 грн.; заборгованість за відсотками 13 798,92 грн. За правилом ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Положеннями ст. 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ч.1ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, доказів на спростування тверджень позивача, викладених у позовній заяві також не надав, розрахунок заборгованості не спростував. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved