Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною трирічного віку. Позов мотивований тим, що позивачка з 30.08.2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З кінця 2024 року сторони проживають окремо, [PERSON] дитиною не цікавиться, не бажає її бачити, не приймає участі у вихованні, розвитку та утриманні сина. На даний час, у зв`язку з необхідністю постійного догляду за сином позивачка не має можливості працювати і самостійно себе утримувати. Крім того, тільки на ній лежить тягар утримання дитини та її забезпечення. Відповідач відмовляється надавати будь яку допомогу, тому позивачка вирішила звернутися до суду із даною позовною заявою про стягнення аліментів на своє утримання. Ухвалою суду\~від 25.06.2025\~було відкрите\~спрощене позовне\~провадження в\~справі з\~повідомленням (викликом)\~сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, вказала, що дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Додатково повідомила, що представник відповідача надав суду недостовірні відомості щодо обставин справи. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що оскільки з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 від доходу відповідача, то доцільно буде стягувати аліменти на користь позивачки на її утримання у розмірі 1/8 від частки доходу відповідача. Відповідач є діючим військовослужбовцем та мав поранення, тому немає змоги забезпечити більший розмір аліментів на утримання дитини та дружини. Відзив не надав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2022 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.2). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.3). З відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), відповідно до судового наказу №127/21296/25 від 18.07.2025 (а.с.24). Також, в судовому засіданні було встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, представником відповідача вказаний факт не заперечувався. Згідно доводів позовної заяви позивачка у зв`язку з необхідністю постійного догляду за сином не має можливості працювати і самостійно себе утримувати, на ній лежить тягар утримання дитини та її забезпечення, відповідач матеріально забезпечений, коштів дружині на її утримання не надає. Іншого судом не встановлено. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батька дитини утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). У відповідності до статті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 84 СК України\~та роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дружини, а тому право позивача є порушеним та таким, що підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років, суд враховує обов`язок чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років, те, що відповідач матеріально забезпечений (іншого судом не встановлено), його обов`язок з утримання дружини до досягнення дитиною трьох років має виконуватись з огляду також на те, що позивачка не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною. Таким чином суд, виходячи із засад справедливості та розумності вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дружини (позивача по справі), яка потребує матеріальної допомоги чоловіка, в розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст.79\~СК України з дня подання позовної заяви. При цьому, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч.3\~ст.80 Сімейного кодексу України). У відповідності до п.1. ч.1 ст.430\~ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Суд зауважив, що представник відповідача в судовому засіданні вказав, що відповідач є діючим військовослужбовцем, однак будь яких доказів, які б надавали підстави для звільнення від сплати судового збору відповідача суду не було надано. За вказаного, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від його сплати на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» На підставі викладеного,

Outcome: partial