Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області, в якому просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] уродженця смт. Ширяєве, Ширяївського району Одеської області, разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , уродженкою с. Олександрівка, Ширяївського району Одеської області на час її смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що у 2013 році його батьки переїхали із м. Одеси до смт. Ширяєве на постійне місце проживання. Після смерті батька [PERSON] [INFO] , мати часто хворіла і стала потребувати постійної сторонньої допомоги, а окрім нього у неї нікого не було, тож у вересні 2014 року позивач переїхав проживати у селище Ширяєве, щоб бути поряд з матір`ю, проживав з нею в одному будинку до дня її смерті. [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку та земельної ділянки. [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Петрова Ю.М. Однак нотаріусом йому відмовлено у заведенні спадкової справи та рекомендовано у судовому порядку встановити факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, що підтверджується листом приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Петровим Ю.М. від 28.04.2025 року за №74/01-16. Від встановлення цього факту залежить виникнення спадкових прав позивача та можливість подальшої реалізації прав на отримання спадщини після смерті матері, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим, у зв`язку з чим [PERSON] змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Згідно ст. 223 ч. 1 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане Ширяївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02.11.2021 року. Після смерті матері відкрилася спадщина, що складається із: -житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав їй на праві власності, відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого приватним нотаріусом Ширяївського районного нотаріального округу Одеської області Петровим Ю.М. від 18.12.2018 року, та зареєстровано у реєстрі за №452. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.12.2018 року, номер запису про право власності - 29543141, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №150264652 від 19.12.2018 року сформованого приватним нотаріусом Ширяївського районного нотаріального округу Одеської області Петровим Ю.М.; - земельної ділянки розміром 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5125455100:02:002:0088, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належала їй на праві власності, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Ширяївського районного нотаріального округу Одеської області Петровим Ю.М. від 18.12.2018 року, та зареєстровано у реєстрі за №453. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.12.2018 року, номер запису про право власності - 29543542, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №150267556 від 19.12.2018 року сформованого приватним нотаріусом Ширяївського районного нотаріального округу Одеської області Петровим Ю.М. Із заявою щодо прийняття спадщини [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Петрова Ю.М. Однак нотаріусом відмовлено позивачу у заведенні спадкової справи та рекомендовано у судовому порядку встановити факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, що підтверджується листом приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Петровим Ю.М. від 28.04.2025 року за №74/01-16. Згідно довідки Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області №500 від 31.03.2025 року мати позивача - [PERSON] , до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданою приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області Петровим Ю.М. за №80969573 від 28.04.2025 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заведена, інші спадкоємці з питання оформлення спадщини не зверталися. Судом також досліджено докази підтвердження факту проживання позивача з матір`ю [PERSON] до дня її смерті: довідка Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області №499 від 31.03.2025 року про те, що померла [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживав (без реєстрації) син - [PERSON] , [INFO] ; письмові пояснення сусідів - [PERSON] , зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст.1220\~ч.1,\~ч.2\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261\~ЦК України до спадкоємців першої черги за законом входять діти померлого, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268\~ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст.\~1270\~ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.1 Постанови Пленуму ВС України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998р.\~у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. П.23 Постанови Пленуму ВС України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини, а, згідно п.3,23 цієї ж Постанови №7 зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч.3ст.1268\~ЦК України, є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Державна реєстрація за певною поштовою адресою сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання особи за цією адресою реєстрації. Ця ж норма Закону вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. До аналогічних висновків дійшов й Верховний Суд у своїх постановах від 21.10.2020р. (справа №569/15147/17, провадж.№61-39308св18), та від 28.04.2021р. (спр.№204/2707/19, пров.№61-15380св20). Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України\~ передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно вимог\~ст.3 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~місце проживання\~це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування\~це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Таким чином, з аналізу вищевказаних норм права вбачається висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3ст.1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті спадкодавця. За ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем мається на увазі як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання зі спадкодавцем за однією адресою, а ч.3 ст.1168 ЦК України\~вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що цілком можуть бути відмінними один від одного. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення факту для позивача має юридичне значення з метою реалізації ним права на оформлення спадкових прав. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved