Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

[PERSON] 13.12.2021 року звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати договір доручення укладений між нею та ТОВ «Юридична компанія Юг гранд» від 28.11.2018 р. недійсним, стягнути з ТОВ «Юридична компанія Юг гранд» на її користь грошові кошти, що були отримані згідно договору доручення від 28.11.2018 р. в розмірі 1 тис. доларів США; стягнути із ТОВ «Юридична компанія Юг гранд» на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 15 тис. грн. та витрати пов`язані зі сплатою судового збору. В обґрунтування позову вказала, що 28.11.2018 р. між нею та ТОВ «Юридична компанія «Юг Гранд» в особі юриста Берестового Є.В. укладено договір доручення, за яким повірений зобов`язується від імені та за рахунок довірителя представляти інтереси довірителя в усіх установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх форм власності з питань визнання особи такою, що втратила право користування майном. Повірений в особі юриста Берестового Є.В. зобов`язався надавати їй правову допомогу щодо підготовки позовної заяви про визнання особи такою, що втратила право користування майном, позовної заяви про визнання договору дарування, укладеного між нею та сином [PERSON] недійсним, направлення позову до суду та участь у розгляді цивільної справи до прийняття остаточного рішення у цивільній справі. Вона передала копії необхідних документів повіреному [PERSON] . За п. 1.2 договору, за здійснення дій довіритель повинна сплатити повіреному 1 тис. доларів США, яка сплачується в момент підписання договору. Незважаючи на виконання нею своїх зобов`язань за договором, станом на день подання позову повіреним жодним чином умови договору не виконано. З огляду на ненадання їй жодних послуг передбачених договором, договір доручення від 28.11.2018 року є недійсним та таким, що укладений без мети настання правових наслідків зі сторони відповідача, під впливом обману. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 03.10.2025 року представником [PERSON] через Електронний суд подано додаткові пояснення, у яких вказав, що [PERSON] є неналежним відповідачем, оскільки правовідносини, про які зазначає позивачка склалися між нею та ТОВ «Юридична компанія Юг-гранд», а [PERSON] на той час був лише представником вказаного Товариства. Крім того, позивачка навмисно вводить суд в оману, стверджуючи, що нібито сплатила [PERSON] суму 1000,00 доларів США за Договором доручення від 28.11.2018 року. Насправді після підписання зазначеного Договору позивачка заявила, що забула кошти вдома, пообіцяла повернутися з грошима, проте фактично не повернулася та залишила у себе свій примірник договору, не здійснивши жодної фактичної оплати. Відповідно до пункту 1.2. Договору доручення від 28.11.2018 року, Довіритель ( [PERSON] ) зобов`язаний сплатити Повіреному (ТОВ «Юридична компанія Юг гранд») суму 1000,00 доларів США, вся сума сплачується в момент підписання договору. Таким чином договір передбачає, що "вся сума сплачується в момент підписання договору", що створює обов`язок Довірителя здійснити оплату одночасно із підписанням. Але підписання договору не автоматично підтверджує факт оплати це лише фіксує зобов`язання щодо оплати, яке позивачкою не виконано. Позивачка не надала жодних належних доказів фактичної сплати коштів, таких як квитанції, платіжні доручення, виписки з банку або будь-які інші документи, що могли б підтвердити передачу грошей. Зміст Договору не свідчить про отримання коштів Повіреним, а тому твердження позивачки про нібито сплату є безпідставними, неправдивими та вводять суд в оману. Водночас позивачка вірно зазначає, що для виконання договору вона мала видати нотаріальну довіреність. Проте перед підписанням договору [PERSON] неодноразово попереджав її про необхідність цього, підкреслюючи, що посвідчення нотаріальної довіреності можливе лише після фактичної сплати визначеної договором суми. Оскільки позивачка не виконала обов`язок зі сплати 1 000,00 доларів США, посвідчення нотаріальної довіреності фактично не могло відбутися, а всі її посилання на виконання умов договору є неправдивими. Таким чином, дії позивачки свідчать про відверту спробу ввести суд в оману, перекручування фактів та невиконання своїх договірних зобов`язань, що робить її вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Позивачка та її представник в судове засідання не прибули, в матеріалах справи наявна заява представника про розгляд справи у відсутність. Представник [PERSON] у поясненнях просив проводити розгляд справи у відсутність. Представник ТОВ "Юридична компанія Юг-гранд" в судове засідання повторно не прибув, про причини не явки суд не повідомляв, відзив не подано. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юг Гранд», в особі юриста компанії Берестового Євгена Вікторовича та [PERSON] укладено договір доручення, за п. 1.1 якого повірений зобов`язується від імені та за рахунок довірителя представити інтереси [PERSON] в усіх установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх форм власності з питання визнання особи такою, що втратила право користування майном. За п. 1.2 договору, за здійснення дій, вказаних в п. 1.1 договору довіритель зобов`язаний сплатити повіреному 1000 доларів США, вся сума сплачується в момент підписання договору. Відповідно до п. 5.1 договору, договір вступає в силу з моменту його підписання і діє протягом терміну виконання повіреним своїх зобов`язань і врегулювання всіх розрахунків довірителем і повіреним. 22.11.2021 року [PERSON] надіслано на адресу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юг Гранд» лист про врегулювання спору щодо розірвання договору доручення від 28.11.2018 та повернення грошових коштів. Відомостей щодо того яким чином був вказаний лист позивачкою надісланий та відомості про вручення не вручення відповідачу вказаного листа матеріали справи не містять. Так, право на професійну правничу допомогу гарантовано\~статтею 59 Конституції України. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Статтею 131-2 Конституції України\~визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Згідно зі\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої\~статті 11 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша\~статті 628 ЦК України). Частиною першою\~статті 627 ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~статті 6 Цивільного кодексу України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до\~ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3\~ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. За приписами п. 4 ст.\~1, ч. ч. 3, 5 ст.\~27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~договір про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити\~Конституції України\~та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Варто вказати, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»). Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша\~статті 60 ЦПК України). У частині четвертій\~статті 62 ЦПК України\~визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (частини перша, друга\~статті 64 ЦПК України). Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частини перша-друга\~статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»). Відповідно до ст. ст.\~16,\~203,\~215 ЦК України\~для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання оспорюваного правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це узгоджується із висновками, що містяться в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19 лютого 2021 року справа № 904/2979/20, у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року\~\~ справа № 910/8357/18. За положеннями статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (абзац перший частини першої статті 216 ЦК України). Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину (див.: постанову Верховного Суду від 17 червня 2021 року в справі № 761/12692/17 (провадження № 61-37390свп18)). Наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення. Тобто, недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору. Невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору, не є підставою для його визнання недійсним (див.: постанову Верховного Суду від 22 червня 2020 року в справі № 177/1942/16-ц (провадження № 61-2276св19)). Тлумачення частини першої\~статті 203 ЦК України\~свідчить, що під змістом правочину розуміється сукупність умов, викладених в ньому. Зміст правочину, в першу чергу, має відповідати вимогам актів цивільного законодавства, перелічених в\~статті 4 ЦК України. Втім більшість законодавчих актів носять комплексний характер, і в них поряд із приватно-правовими можуть міститися норми різноманітної галузевої приналежності. За такої ситуації необхідно вести мову про те, що зміст правочину має не суперечити вимогам, встановленим у приватно-правовій нормі, хоча б вона містилася в будь-якому нормативно-правовому акті, а не лише акті цивільного законодавства. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах (див.: постанову Верховного Суду від 18 травня 2022 року в справі № 613/1436/17 (провадження № 61-17583св20)). Позивачка, звертаючись до суду з вказаним позовом посилається на те, що укладаючи спірний договір, відповідач не мав наміру на реальне виконання своїх обов`язків за вказаним договором в частині представництва інтересів, не повідомив про необхідність видачі довіреності, не повідомив, що представлення інтересів в суді можливе за умови підписання сторонами договору про надання правової допомоги. Її ввели в оману, договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків. Вказала, що відповідачами не вчинено жодних дій із представництва інтересів, а відтак, їй повинна бути повернута сплачена за договором сума в розмірі 1 тис. доларів США. В той же час, позивачка звертаючись із вказаними вище вимогами не надала доказів невиконання умов договору, а саме того, що відповідачем не вирішено питання визнання особи такою, що втратила право користування майном. Крім того, позивачкою не надано доказів внесення оплати за договором в розмірі 1 тис. доларів США. Саме по собі зазначення у договорі доручення про зобов`язання сплатити в момент підписання не підтверджує факту сплати вказаної суми за договором. Крім того, позивачкою не надано суду доказів звернення до відповідачів з питання виконання умов договору, звітів про виконану роботу, його розірвання тощо. Посилання позивачки на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юг Гранд» є товариством, а не адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, тобто, не може надавати адвокатські послуги спростовується відповіддю №1405202 від 22.05.2025 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки одним із видів економічної діяльності Товариства є діяльність у сфері права (основний). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 26 листопада 2025 року.

Outcome: dismissed