Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування зазначивши наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12 листопада 1996 року, виданого Уманським відділом житлового господарства, квартира [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . При отриманні свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12 листопада 1996 року ніхто не звернув уваги, що там була допущена помилка у написанні прізвищ, а саме, замість [PERSON] , вказано [PERSON] . 01 жовтня 2005 року [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». Побачивши допущену помилку, вона звернулася до Уманської міської ради щодо виправлення помилки у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 12.11.1996 за адресою: [ADDRESS] , однак їй усно повідомили, що виправити допущену технічку описку немає можливості, відтак єдиним способом захисту прав є встановлення факту належності правовстановлюючого документа у судовому порядку. Внаслідок помилки, вона не може володіти, користуватися та в подальшому розпорядитися своїм майном, а тому змушена звернутись до суду із цією заявою. Просить суд встановити факт належності їй, [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12 листопада 1996 року виданого Уманським відділом житлового господарства, яке на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутність, вимоги заяви підтримує та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Уманської міської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просить суд розгляд справи проводити у відсутність їх представника, проти задоволення заяви не заперечують. Суд, врахувавши процесуальну позицію заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу вимог п.6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва № [NUMBER] , виданого Уманським відділом житлового господарства 12.11.1996 квартира в [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 25.11.2005 Уманським МВ УМВС України, прізвище заявника [PERSON] , [INFO] . Згідно відміток у вказаному паспорті громадянина України, 01.10.2005 у відділі РАЦС Уманського МУЮ Черкаської області нею укладено шлюб з [PERSON] . Також наявна відмітка про зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] з 02.11.2002. Згідно свідоцтва про народження заявника, виданого Уманським міським РАГС 10.08.1984 року, та заповненого російською мовою заявник записана, як « [PERSON] , [INFO] », її батьки: « [PERSON] » та « [PERSON] ». Актовий запис про народження № 1319. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, та заповненого українською мовою, заявник записана, як « [PERSON] », її батьки також записані, як « [PERSON] » та « [PERSON] ». Актовий запис про народження № 1319. Згідно довідки, виданої Уманським відділом ДМС Центрально-південного міжрегіонального управління ДМС на ім`я [PERSON] , згідно наявних обліків Уманського відділу ЦПМУ ДМС вона була документована паспортами громадянина України: - серії [NUMBER] , виданий 19.09.1999 Уманським МВ УМВС України в Черкаській області на ім`я [PERSON] , у зв`язку з досягненням віку на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Уманським ВДРАЦС; - серії [NUMBER] , виданий 25.11.2005 Уманським МВ УМВС України в Черкаській області на ім`я [PERSON] , у зв`язку із зміною прізвища з « [PERSON] » на підставі паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданий 19.09.1999 Уманським МВ УМВС України в Черкаській області та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 01.10.2005 Уманським ВДРАЦС. Паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 25.11.2005 Уманським МВ УМВС України в Черкаській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , згідно Єдиної інформаційно-аналітичної системи ДМС України втраченим не значиться, обміну не підлягав. Згідно наданих заявником правовстановлюючих документів її батьків [PERSON] та [PERSON] та її брата [PERSON] , а саме свідоцтв про їх народження та паспортів громадян України, їх прізвище українською мовою записане як « [PERSON] » « [PERSON] », а російською мовою « [PERSON] » « [PERSON] ». Місце проживання кожного із них зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відмітками у паспортах громадян України. У відповідності до наданих письмових пояснень [PERSON] , остання зазначає, що вона уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу прийняла його прізвище « [PERSON] ». У шлюбі у них народилося двоє дітей дочка [PERSON] та син [PERSON] . Перебуваючи у шлюбі її чоловік [PERSON] отримав ордер, але ордер та договір найму не дають права власності, тому вони здійснили приватизацію та отримали свідоцтво про право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , але ніхто не звернув увагу, що прізвище кожного із них, записане з помилкою « [PERSON] / [PERSON] », замість вірного « [PERSON] / [PERSON] ». До матеріалів справи заявником також додано її письмові пояснення та письмові пояснення її батька та брата, які підтверджують, що їх прізвище російською мовою дійсно записане « [PERSON] / [PERSON] », а українською « [PERSON] / [PERSON] ». Також вони підтверджують, що при отриманні свідоцтва про право власності на належну їм квартиру шляхом приватизації, ніхто із них не звернув увагу на неправильність написання їх прізвищ. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , 01.10.2005 уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 518, та змінила прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315\~ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.\~ \~ \~ \~ Факт, про вставлення якого просить заявник, має юридичне значення для охорони її прав, свобод та інтересів, оскільки надає правові підстави для реалізації своїх прав, як власника нерухомого майна, оскільки в свідоцтві про право власності на квартиру, які підтверджують право власності заявника, її батьків та її брата, було допущено описку у написанні прізвища кожного із них, а саме замість правильного « [PERSON] / [PERSON] » зазначено було « [PERSON] / [PERSON] », при цьому, саме так було записано у документах, заповнених російською мовою. Разом з тим, внести виправлення у свідоцтві про право власності на квартиру станом на час розгляду справи неможливо. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності співвласнику заявнику [PERSON] свідоцтва про право власності, як документу, що підтверджує право власності на майно, на яке вона має право та де вона зареєстрована. Аналіз поданих доказів, у сукупністю з тим, що оригінали всіх документів, виданих компетентними органами знаходяться у заявника, наявність яких сама по собі свідчить на її користь, а також враховуючи позицію заінтересованої особи та співвласників квартири, тому у суду є всі підстави для встановлення юридичного факту, на якому наполягає заявник. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник. Положеннями ст. ст.\~80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд вважає, що факт належності свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 12.11.1996, яке видано, в тому числі на прізвище [PERSON] належить [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , підтверджено належними та допустимими доказами, а тому заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved