Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просив суд розірвати договір купівлі- продажу, стягнути з відповідача вартість товару та вартість доставки а також стягнути завдану моральну шкоду. В обгрунтування позову заявниця вказує, що 14.04.2025 року через інтернет- магазин вона придбала у відповідача люстру. Під час придбання товару вона консультувалась з менеджером щодо кріплення люстри, скидала фото своєї старої люстри, тому що хвилювалась, що кріплення може не підійти. 16.04.2025 року вона отримала товар, зібрала кріплення нової люстри, і побачила, що закладна не підходить. Позивачка вважає, що відповідач ввів її у оману, і тому просить договір розірвати, стягнути сплачені кошти та моральну шкоду. Відповідач доводи позову не визнала, подала відзив. Відповідач вказує, що дійсно між позивачкою та відповідачем була розмова щодо кріплення, і вони домовились, що позивачка отримавши товар приміряє лише кріплення до своєї закладної не збираючи люстру цілком. Однак, позивач повністю зібрав люстру із кріпленням, прислав відео зібраної люстри і з наміром здійснити її остаточний монтаж. Таким чином, позивач використав товар належної якості, зачистив дроти, зібравши кріплення, тобто товар вже має сліди використання. Тому відповідач просила у позові відмовити. Сторони повідомлені через систему електронний суд про дату, час та місце розгляду справи по суті. У судовому засіданні відповідач доводи заперечень підтримала. Дослідивши матеріали справи, вислухавши відповідача, суд дійшов до наступного висновку: Судом встановлено, що 14.04.2025 року через інтернет- магазин позивач придбала у відповідача люстру. Сторони не заперечували, що при купівлі товару між сторонами була дискусія з приводу кріплення люстри. Товар поставлений позивачці. В судовому засіданні судом досліджено відеофайли, на яких видно, що товар поставлений позивачці у повному комплекті, належної якості, а також вбачається, що позивачка повністю зібрала люстру, та намагалась остаточно закріпити люстру на своїх кріпленнях стелі. Тобто люстра була використана. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками, продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Цим законом встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно пункту 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції на час виникнення спірних правовідносин, споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до пунктів 7, 12, 15 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції на час виникнення спірних правовідносин, договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Недолік - це будь - яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Істотні недоліки, що виникли з вини виробника (продавця, виконавця), підтверджуються висновком експертизи, яку продавець зобов`язаний організувати у триденний термін із дня одержання письмової заяви від споживача. Відповідно до пунктів 2, 3 статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції на час виникнення спірних правовідносин, продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Згідно статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості передбачені статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до частини 1 статті 8 цього Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, або відшкодування витрат на усунення недоліків. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; заміни товару на такий же товар або аналогічний з числа наявного у продавця (виробника) товару. За змістом статті 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару. Відповідно до статті 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. Згідно пункту 1 частини 7 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції на час виникнення спірних правовідносин в разі, коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. Про факт придбання, замовлення товарів (послуг) у звичайний спосіб засобом доказування є розрахунковий документ - квитанція, товарний чи касовий чек, квиток, талон та інше (пункт 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції на час виникнення спірних правовідносин); письмовий правочин; стосовно товару, на який встановлено гарантійний строк - технічний паспорт чи інший документ, що його замінює, з позначкою про дату продажу (пункт 11 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вимоги можуть заявляти споживачі, які мають на товари квитанцію, товарний чи касовий чек або інший письмовий документ. Втрата зазначених документів, неодержання їх при придбанні товару чи неможливість їх відновлення не позбавляє споживача права доводити факт купівлі-продажу за допомогою свідків. Абзацом 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що обмін товару належної якості провадиться , якщо він не використовувався і якщо збережені його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом із проданим товаром. Суд погоджується з доводами відповідача, що товар був використаний (повністю зібрана люстра, зачищені та скріплені дроти, інші кріплення), та не зберіг свого товарного вигляду, оскільки був повністю зібраний. Таким чином підстав для задоволення позову в цій частині не має. Оскільки можлива моральна шкода тісно пов`язана із вимогою про розірвання договору купівлі- продажу, то і в цій частині позову слід відмовити. Судові витрати слід віднести на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed