Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу і розміру стягнення аліментів присуджених у твердій грошовій сумі на утримання дитини на спосіб стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21 квітня 2007 року по 12 липня 2017 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 21 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 21 квітня 2007 року зроблено відповідний актовий запис №62. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року по цивільній справі №191/3830/16-п шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від спільного шлюбу із відповідачем [PERSON] позивач [PERSON] мають неповнолітню дитину (доньку) [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , видане 12.03.2009 року, актовий запис №08. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року по цивільній справі № 191/3831/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 02.08.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. З моменту розірвання шлюбу, відповідач [PERSON] в родині не проживав, а тому, неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] від спільного шлюбу із відповідачем [PERSON] , повністю знаходилася на утриманні лише позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] зазначає, що на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , потрібні значні кошти, як на загальні потреби так і на їжу, одяг, взуття, медикаменти під час лікування при захворюванні дитини. 11 грудня 2021 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який 11 грудня 2021 року було зареєстровано Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено відповідний актовий запис № 259. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача стало [PERSON] . Відповідач [PERSON] , не зважаючи на те, що Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року по цивільній справі №191/3831/16-ц із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 02.08.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно, з подальшою індексацією відповідно до закону, відповідач [PERSON] з моменту ухвалення рішення суду та до теперішнього часу аліменти не сплачує, кошти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] відповідач не сплачував та не сплачує, та участі у вихованні доньки не приймає. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів із [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , присуджених на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 02.08.2016 року до повноліття дитини, а саме по [INFO] , згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.10.2016 року у цивільній справі № 191/3830/16-й, на спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у частці від заробітку (доходу) [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в розмірі 1/4 частини всіх доходів [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з подальшою індексацією згідно вимог законодавства, починаючи з 02.08.2016 року (з моменту звернення [PERSON] до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] . [INFO] , у твердій грошовій сумі) до досягнення повноліття дитини, а саме по [INFO] . Стягнути із [PERSON] всі судові витрати. Позивачка до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд дійшов наступного висновку. Ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Судом установлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно, на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з з дня пред`явлення позову 02.08.2016 року до її повноліття [INFO] . Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із статтями 180, 184, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII (набрав чинності з 8.07.2017) внесено зміни до Сімейного кодексу України, які стосуються аліментних зобов`язань. При цьому збільшено мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (замість 30%, як було раніше). Відповідно частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом стало збільшення розміру прожиткового мінімуму та погіршення матеріального стану, в зв`язку з чим визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним. Відповідно до абз. 2 ч. 3ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.Стаття 192 СК Українизазначає про можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 3196,00 гривень. На думку суду, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку одночасно, є доказом зміни (погіршення) майнового стану того з батьків, з яким проживає дитина, оскільки потребує значно більших витрат на її утримання. Отже, у зв`язку із вказаними обставинами, враховуючи, що стягуваний розмір аліментів в твердій грошовій сумі 400,00 грн., є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку дитини та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір, суд прийшов до висновку про те, що позивачка має право на зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньоїдоньки з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, за таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. У відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вище наведеного,

Outcome: partial