Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, в якому просять скасувати арешт та припинити заборону здійснення відчуження майна, належного [PERSON] , накладені постановою державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА 562542, виданої 30.04.2009 року, в межах виконавчого провадження № 7781778 з примусового виконання виконавчого листа Богунського районного суду м. Житомира від 04.06.2008 року № 2-п-4080 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , відомості про що внесено до Державного реєстру прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майн, реєстраційний номер обтяжень 26696599. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначила,\~що [PERSON] \~є власником\~ квартири\~ [ADDRESS] .\~Він не\~зареєстрований та\~не проживаю\~у даній\~квартирі довгий\~час,\~оскільки зареєстрований\~та проживає\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~після розлучення\~із [PERSON] .\~На сьогодні\~він прийняв\~рішення щодо\~дарування \~частки вказаної\~квартири своєму\~сину [PERSON] ,\~який фактично\~там і\~проживає.\~Однак при\~зверненні до\~нотаріуса було\~з`ясовано,\~що на\~ часту\~його квартири\~накладено арешт,\~внаслідок чого\~здійснити дарування\~ частки\~квартири не\~представляється можливим. Після чого він звернувся до виконавчої служби із заявою про зняття обтяження, однак йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Наявність даних арештів унеможливлюють здійснити дарування частки квартири сину [PERSON] , що порушує його право, на розпорядження даним майном на користь сина. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач надав заяву в якій просить справу за його позовом розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі надали заяви в яких просять справу розглядати у їхню відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Також вказують, що позивачем погашена сума заборгованості зі сплати аліментів в повному розмірі, а саме 11\~615,35 грн. Представник третьої особи направив відзив в якому просить у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити за безпідставністю. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. (а.с. 8-13) Згідно із відповіді виконавчої служби від 06.08.2025 року № 105077, встановлено, що згідно даних АСВП (Автоматизована система виконавчого провадження) на виконанні перебували матеріали виконавчого провадження №7781778 в період 06.06.2008-21.03.2012 на підставі виконавчого листа №2-п-4080 від 04.06.2008 виданого Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з [PERSON] аліментів па користь [PERSON] на утримання дитини- сина [PERSON] , [INFO] . Під час виконання рішення суду державним виконавцем вживалися заходи примусового характеру щодо стягнення заборгованості, яка утворилася на 30.04.2009 в сумі 3 854,15 грн. та накладено арешт на майно. 21.03.2012 державним виконавцем Козаченко Ю.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.6 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на момент прийняття рішення). Однак, у зв`язку з тим, що аліменти були не сплачеш станом на 21.02.2011 майно божника з-під арешту не було звільнено. (а.с.14) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА 562542, виданий 30.04.2009, видавник: Богунський відділ державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, [PERSON] (а.с. 10) За інформацією Єдиного реєстру боржників за параметрами запиту: [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , категорія стягнення аліментів, записів не знайдено.(а.с.16) Згідно відповіді виконавчої служби від 07.10.2025 року, 21.03.2012\~державним виконавцем Козаченко Ю.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 6 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на момент прийняття рішення) та передано матеріали виконавчого провадження в архів, однак строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, тому надати матеріали виконавчого провадження для ознайомлення немає можливості, оскільки матеріали виконавчого провадження № 7781778 знищені. (а.с.15) Згідно зі\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 3ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст.316,317,319,321\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно дост.391\~ЦК України при цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 383\~ЦК України встановлено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього\~Закону\~та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього\~Закону\~підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Відповідно до частини першої статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIVвиконавче\~провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 3-1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону; 14) списання згідно ізЗаконом України\~«Про деякі\~питання заборгованості\~за спожитий\~природний газ\~та електричну\~енергію» заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа. Наслідки завершення виконавчого провадження передбаченістаттею 50 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV, зокрема:у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно ч. 2 вказаної статті, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Аналогічні положення закріплені у\~ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року\~у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Проте, при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №7781778 державним виконавцем не було вирішено питання щодо зняття вказаного арешту. Отже, зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу. Такий правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року в справі № 740/3240/18 (провадження № 61-13512св19). Згідно з частиною другою\~статті 57 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV\~арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з положеннями ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки виконавче провадження № 7781778 знищене, державні виконавці позбавлені можливості зняти арешт з майна, такий арешт може бути знято лише за рішенням суду, визнанням позову відповідачами, які вказали, що борг позивачем сплачено, сам по собі арешт на майно порушує права позивача як власника майна, так як його права щодо володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд зазнають певних обмежень, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved