Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

ТОВАРИСТВО З\~ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі\~ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до відповідачки, в якому просило стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором у розмірі 30444,00 гривень, а також судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 01 квітня 2025 року між ТОВ «1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі ТОВ «1 БАНК») та [PERSON] був укладений договір про надання кредитної лінії (Надійний) № 8682856, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 12000,00 гривень, строком на 360 днів, з 01 квітня 2025 року по 26 березня 2026 року, із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісією за надання кредиту у розмірі 17,25% від суми наданого кредиту. \~ \~ \~ \~26 червня 2025 року між ТОВ «1\~БАНК» та ТОВ «ФІНПРОМ\~МАРКЕТ» було укладено договір факторингу № 26/06/25, згідно з яким ТОВ «ФІНПРОМ\~МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту № 8682856 від 01 квітня 2025 року. \~ \~ \~ \~Відповідачка належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань не виконала ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем, тому позивач просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ананьївського\~районного суду\~Одеської області\~від 15\~жовтня 2025\~року відкрито провадження\~по справі,\~постановлено проводити\~розгляд справи\~в порядку спрощеного позовного\~провадження у\~відповідності до\~частини п`ятої\~статті 279\~ЦПК України\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами\~та встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 ЦПК України (а.с.67-68). \~ \~ \~ \~Оскільки позовна заява подана через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», позивач самостійно направив відповідачці копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів рекомендованим листом з описом вкладення та надав суду докази їх надсилання (а.с.7). \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачці [PERSON] , за зареєстрованим місцем її проживання, було надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що містяться відомості в матеріалах справи (а.с.70). Поштовий конверт з вкладенням повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.71). Відповідно до положень пункту 5 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Аналогічні положення закріплені у пунктах 3 та 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, якими врегульовано порядок надсилання та вручення учасникам справи судових повісток та повідомлень. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року в справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в справі №800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 листопада 2019 року в справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року в справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року в справі № 24/260-23/52-б). За наведених обставин відповідачка вважається такою, що 21 жовтня 2025 року отримала копію ухвали суду про відкриття провадження у справі (а.с.71). В установлений судом строк відповідачкою не було подано до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, відповідачка із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не звертавлая та будь-яких інших заяв, клопотань не надавала. Отже, відповідачка своїми процесуальними правами, передбаченими ЦПК України не скористалася. Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи в порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Враховуючи викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розглянувши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Правовідносини між сторонами є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 01 квітня 2025 року між ТОВ «1\~БАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання кредитної лінії (Надійний) № 8682856 (а.с.23-30), відповідно до якого ТОВ «1\~БАНК» надало [PERSON] кредит у розмірі 12000,00 гривень, строком на 360 днів, з 01 квітня 2025 року по 26 березня 2026 року, із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95% в день, комісією за надання кредиту у розмірі 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому еквіваленті складає 2070,00 гривень). \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою позикодавцем, відповідачка [PERSON] , РНОКПП:\~ [NUMBER] , з якою укладений договір № 8682856, ідентифікована ТОВ «1\~БАНК» шляхом використання одноразового ідентифікатора «756310», який відправлений відповідачці 01 квітня 2025 року о 06:45:49 на її електронну адресу (а.с.31). \~ \~ \~ \~Як слідує з довідки ТОВ «ФК\~ФІНЕКСПРЕС» № КД-000045319 від 25 серпня 2025 року, відповідно до умов договору про переказ коштів, 01 квітня 2025 року здійснено переказ коштів у розмірі 12000,00 гривень, отримувач [PERSON] номер карти [NUMBER] , що підтверджується копією платіжної інструкції № а772ed6e-6f45-4c41-a53f-ab3bb3558e8f (а.с.32). \~ \~ \~ \~Відповідно до листа АТ «УНІВЕРСАЛ\~БАНК» № БТ/Е-18395 від 20 листопада 2025 року на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (а.с.82). \~ \~ \~ \~Факт зарахування суми кредиту в розмірі 12000,00 гривень на карту відповідачки [PERSON] підтверджується випискою по руху коштів по картці за період з 01 квітня 2025 року по 04 квітня 2025 року (а.с.83). \~ \~ \~ \~Згідно з розрахунком заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором станом на 10 вересня 2025 року становить 30444,00 гривень, яка складається із заборгованості: за основною сумою боргу у розмірі 1200,00 гривень, за відсотками у розмірі 10374,00 гривень, за комісією у розмірі 2070,00 гривень, за пенею у розмірі 6000,00 гривень (а.с.5). \~ \~ \~ \~26 червня 2025 року між ТОВ «1\~БАНК» та ТОВ «ФІНПРОМ\~МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 26/06/25, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за договором кредиту № 8682856 від 01 квітня 2025 року, укладеним між ТОВ «1\~БАНК» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФІНПРОМ\~МАРКЕТ» (а.с.34-39). \~ \~ \~ \~Згідно з реєстром прав вимоги № 22/08/25-01 від 22 серпня 2025 року ТОВ «ФІНПРОМ\~МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] у сумі 30444,00 гривень (а.с.42 зворотний). \~ \~ \~ \~Статтею 11 ЦК України\~встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Положеннями частини першої\~статті 627 ЦК України\~визначено, що відповідно до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). \~ \~ \~ \~Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~ \~ \~ \~Положеннями\~статті 1049 ЦК України\~визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. \~ \~ \~ \~За приписом\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. \~ \~ \~ \~Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~В\~статті 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини третьої\~статті 11 зазначеного Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. \~ \~ \~ \~Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). \~ \~ \~ \~Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста\~статті 11 вказаного Закону). \~ \~ \~ \~Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина дванадцята\~статті 11 Закону. \~ \~ \~ \~Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. \~ \~ \~ \~Отже, виходячи з приписів\~Закону України «Про електронну комерцію», укладення електронного договору можливо шляхом зазначення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. \~ \~ \~ \~Такий правочин відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. \~ \~ \~ \~Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, 01 квітня 2025 між ТОВ «1\~БАНК» та відповідачкою [PERSON] укладено договір про надання кредитної лінії (Надійний) № 8682856 в електронному вигляді, підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, за умовами якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти в розмірі 12000,00 гривень строк позики - 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,95% в день (базова процентна ставка/фіксована) \~ \~ \~ \~Таким чином, оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт або мобільний додаток, та [PERSON] підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. \~ \~ \~ \~Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). \~ \~ \~ \~Отже, відповідачка уклала із ТОВ «1\~БАНК» електронний договір та підписала його у порядку, визначеному статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. \~ \~ \~ \~На підтвердження надання кредиту на підставі вказаного договору позивачем було надано платіжну інструкцію № а772ed6e-6f45-4c41-a53f-ab3bb3558e8f, відповідно до якої ТОВ «1\~БАНК» 01 квітня 2025 року перерахувало кошти на картку\~ [PERSON] № [NUMBER] у сумі 12000,00 гривень ( а.с.18). \~ \~ \~ \~Будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачка [PERSON] суду не надала. \~ \~ \~ \~Згідно з розрахунком заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором станом на 10 вересня 2025 року становить 30444,00 гривень, яка складається із заборгованості: за основною сумою боргу в розмірі 12000,00 гривень, за відсотками в розмірі 10374,00 гривень, за комісією в розмірі 2070,00 гривень, за пенею в розмірі 6000,00 гривень (а.с.5). \~ \~ \~ \~Даних про те, що відповідачкою були повернуті кошти за вказаними кредитними договорами, матеріали справи не містять. \~ \~ \~ \~Всупереч принципу змагальності цивільного судочинства, визначеного статтями\~12,\~81 ЦПК України, відповідачка не надала свій контррозрахунок боргу за кредитними договорами та не надав жодних доказів на спростування наведених позивачем розрахунків заборгованості за кредитами. \~ \~ \~ \~В частині першій\~статті 512 ЦК України\~зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~ \~ \~ \~Положеннями статтей\~1077,\~1078 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). \~ \~ \~ \~Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. \~ \~ \~ \~Частинами першою, другою\~статті 1082 ЦК України\~встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. \~ \~ \~ \~Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням\~статті 124 Конституції України. \~ \~ \~ \~Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. \~ \~ \~ \~В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. \~ \~ \~ \~В матеріалах справи наявні належним чином завірені копії договору факторингу, акт прийому-передачі реєстру боржників, витяг з реєстру боржників. \~ \~ \~ \~Згідно сталої практики Верховного Суду доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі № 2221/2373/12). \~ \~ \~ \~Таким чином, вищевказане свідчить про належне укладення між ТОВ «1\~БАНК» та ТОВ «ФІНПРОМ\~МАРКЕТ» договору факторингу та перехід прав вимоги за кредитним договором №8682856 від 01 квітня 2025 року. \~ \~ \~ \~Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Згідно із положеннями частини третьої статті 12, частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Частиною шостою статті 81\~ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 82\~ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. \~ \~ \~ \~За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~ \~ \~ \~З урахуванням\~того,\~що відповідачка\~уклала вищевказаний\~кредитний договір,\~отримала кредитні\~кошти,\~однак вчасно\~їх не\~повернула,\~суд дійшов\~висновку про\~необхідність стягнення\~з відповідачки\~суми заборгованості\~за договором\~про надання\~кредитної лінії\~(Надійний)\~№ 8682856\~від 01\~квітня 2025\~року у\~розмірі 30444,00\~гривень,\~яка складається\~із заборгованості:\~за основною\~сумою боргу\~в розмірі\~12000,00\~гривень,\~за відсотками\~в розмірі\~10374,00\~гривень,\~за комісією\~в розмірі\~2070,00\~гривень,\~за пенею\~в розмірі\~6000,00\~гривень. В позовній заяві міститься вимога позивача про стягнення з відповідачки понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на\~професійну правничу\~допомогута судового збору (а.с.3 зворотний). Згідно з частинами першою, третьою\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. \~ \~ \~ \~Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. \~ \~ \~ \~Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. \~ \~ \~ \~У питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, де серед іншого наголошено, що: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки викладено в постановах Верховного Суду у справах №№ 922/3436/20, 910/7586/19 та 910/16803/19. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) також акцентувала увагу на те, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони. \~ \~ \~ \~Таким чином суд при вирішенні питання зменшення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалося від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат. \~ \~ \~ \~Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 487/4983/20. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. \~ \~ \~ \~На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 гривень представником позивача надано суду: договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року, укладений між ТОВ «ФІНПРОМ\~МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Ю.О. (а.с.45-47); витяг з акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 04 вересня 2025 року (а.с.49), який містить перелік наданих правових та юридичних послуг, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 579938899.1 від 05 вересня 2025 року (а.с.52). \~ \~ \~ \~Так, за змістом пункту 1 частини другої статті\~137\~та частини восьмої статті\~141 ЦПК України\~витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом конкретної справи. \~ \~ \~ \~Отже, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. \~ \~ \~ \~Подібні висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 02 вересня 2020 року та 10 листопада 2021 року у справі № 329/766/18, \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що позивачем доведено факт надання правової допомоги адвокатом в обсязі, що передбачений умовами договору про надання правової (правничої) допомоги. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу, понесених ТОВ «ФІНПРОМ\~МАРКЕТ» при розгляді цієї справи, суд оцінюючи надані докази на підтвердження понесених таких витрат у їх сукупності, враховує визначений договором порядок визначення гонорару, оцінюючи обсяг наданих послуг та їх необхідність, а також співмірність вартості послуг із складністю справи і змістом цих послуг, дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування на користь ТОВ «ФІНПРОМ\~МАРКЕТ» судових витрат на правничу допомогу у розмірі 4500,00 гривень. \~ \~ \~ \~У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2422,40 гривень, сплаченого позивачем при звернені з наявним позовом до суду, оскільки сплата судового збору підтверджена платіжною інструкцією кредитового переказу №579939076.1 від 12 вересня 2025 року (а.с.6). На підставі викладеного,

Outcome: approved