Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

07.10.2025 року адвокатка Косєй К.В. в інтересах [PERSON] подала до суду позов про змінення способу стягнення аліментів на утримання дітей, встановлений рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24.09.2018 року в справі №299/2387/18, та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] щомісячно в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття. Цей позов обґрунтований таким. З 22 липня 2006 року по 22 лютого 2018 року сторони перебували в шлюбі, який розірваний рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22.02.2018 року. У шлюбі в сторін народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживають із позивачкою, вона самостійно піклується про усі потреби дітей, займається їх вихованням та розвитком. 24.09.2018 року рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області по справі №299/2387/18 було стягнуто аліменти з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дітей, а саме: сина [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі по 1500 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.08.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. На підставі рішення було видано виконавчий лист, оригінал якого перебуває на виконанні в ДВС. 24.10.2018 року державним виконавцем Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Маркович І.В. було відкрито виконавче провадження за номером: 57483813. 18 травня 2019 року позивачка зареєструвала шлюб та змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Сторона позивачки посилається на ч.3 ст.181 СК України і вважає, що аліменти повинні бути визначені у розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача, оскільки таке рішення не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. При цьому відповідач є працездатною особою та здатен гідним чином приймати участь у матеріальному забезпеченні спільних дітей. Розмір аліментів 1/3 частки від всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен та може сплачувати дітям та який не призведе до порушення його прав та інтересів. Ухвалами Міжгірського районного суду Закарпатської області від: - 09.10.2025 року залишено позов без руху; - 15.10.2025 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу місця його реєстрації проживання, однак згідно з довідкою про причини повернення/досилання Ф.20 Укрпошти ухвала повернулася до суду 08.11.2025 року з причини «адресат відсутній за вказаною адресою». При цьому про зміну місця проживання відповідач [PERSON] суд не повідомляв. Дані щодо будь-якої іншої адреси місця проживання, у матеріалах справи також відсутні. Таким чином, ухвала суду вважається врученою відповідачу. Відзив на позовну заяву станом 02.12.2025 року [PERSON] не подав, строк для подачі такого сплив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Суд встановив, що сторони з 22.07.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано у відповідності до рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22.02.2018 року у справі №302/1073/17 (а.с.13-15). У даному шлюбі у сторін\~ народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] (позивачка) 18.05.2019 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що 18.05.2019 року складено відповідний актовий запис №64, унаслідок чого змінила прізвище на « [PERSON] », що вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Діти сторін: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання особи №, № 805, 804, 1087 від 13.12.2018, 16.07.2015 року (а.с.12, 19-20). Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24.09.2018 року в справі 299/2387/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, а саме: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1500 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.08.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України: - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення; - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] . Діти сторін: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Відтак, маючи на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей позивачка поза будь-яким обґрунтованим сумнівом несе основний тягар як матеріального утримання дітей, так і її виховання, розвитку, догляду, лікування тощо, несе основну відповідальність за дітей та організацію їх життя. Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на її утримання, на забезпечення гармонійного розвитку тощо, є загальнозрозумілими та не викликають сумнівів у суду. Відтак, з врахування встановлених обставин справи та враховуючи матеріальний стан сторін, відсутності заперечень від сторони відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів на утримання дітей сторін у розмірі 1/3 частки від доходу батька. Таке рішення відповідає інтересам дітей і забезпечує право останніх на належний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дітей та не порушуватиме правила щодо дотримання рівності батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дітей. Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Судові витрати у виді судового збору з урахуванням того, що позивачка не сплачувала судовий збір за подання позову, відповідно до положень закону «Про судовий збір», а також чинних ставок судового збору за розглядувані судом позовні вимоги майнового характер, установленої судом ціни позову, яка підлягає задоволенню, підлягають стягненню згідно з статтею 141 ч.1 ЦПК України, з відповідача в користь держави в розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: approved