Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 25 травня 2021 року між ТОВ «Займер» і [PERSON] був укладений\~кредитний договір\~№194296\~про надання\~фінансового кредиту,\~який відтворений\~шляхом використання\~відповідачем одноразового\~ідентифікатора (електронного\~підпису)\~і був\~надісланий на\~номер мобільного\~телефону відповідача.\~Підписуючи договір\~відповідач підтвердив,\~що він\~ознайомлений з\~усіма його\~умовами,\~повністю розуміє,\~погоджується і\~зобов`язується неухильно\~їх дотримуватися.\~Відповідно до\~п.1.1\~кредитного договору\~Товариство надає\~Клієнту фінансовий\~кредит в\~гривні на\~умовах строковості,\~зворотності,\~платності,\~а Клієнт\~зобов`язується повернути\~кредит,\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом та\~виконати інші\~обов`язки,\~передбачені договором.\~Сума кредиту\~становить 3000,00\~грн.,\~строк кредиту\~ 30\~днів,\~стандартна процентна\~ставка \~2\~%\~в день\~або 730\~%\~річних.\~17\~лютого 2022\~року між\~ТОВ «Займер»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~«КЕШ ТУ\~ГОУ» укладено\~Договір факторингу\~№01-17/02/2022,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Займер»\~відступило ТОВ\~«ФК «КЕШ\~ТУ ГОУ»\~за плату\~належні йому\~права вимоги\~до боржників,\~вказаних в\~реєстрі боржників. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором станом на 16 квітня 2025 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 15840,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 12840,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн. У відкрите судове засідання представник позивача не з`явився, але у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Правом на подання відзиву не скористався. Також на адресу суду був повернути поштовий конверт з вказівкою «Адресат відсутній за вказаною адресою». За змістом ч.8 ст.128 ЦПК України\~відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 25 травня 2021 року між ТОВ «Займер» і [PERSON] був укладений кредитний договір №194296 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Сума кредиту становить 3000,00 грн., строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних. 17\~лютого 2022\~року між\~ТОВ «Займер»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~«КЕШ ТУ\~ГОУ» укладено\~Договір факторингу\~№01-17/02/2022,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Займер»\~відступило ТОВ\~«ФК «КЕШ\~ТУ ГОУ»\~за плату\~належні йому\~права вимоги\~до боржників,\~вказаних в\~реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2022 року до Договору факторингу №01-17/02/2022 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором станом на 16 квітня 2025 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 15840,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 12840,00 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі договору, такий договір підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був направлений йому у смс-повідомленні на мобільний номер телефону. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За вказаних\~обставин,\~суд вважає\~встановленим факт\~укладення відповідачем\~ кредитного\~договору \~№194296\~від 25.05.2021із дотриманням вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Підписавши договір саме такого змісту, відповідач погодився з їх умовами та правилами надання позики. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ТОВ «ЗАЙМЕР» свої зобов`язання за вищевказаним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Факт отримання грошових коштів від ТОВ «ЗАЙМЕР» відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Суд вважає доведеним факт укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору №194296 від 25.05.2021, розмір заборгованості підтверджений документально, ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" є належним позивачем, який отримав право вимоги за договором позики до відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн., що був сплачений ним при зверненні до суду, відповідно до ст.141 ЦПК України. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в сумі 10500,00 грн, суд враховує наступне. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд в постанові від 07.05.2020 року по справі №820/4281/17 та постанові від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16 зазначив, що на підтвердження витрат на правничу допомогу повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04, п. 269). При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved