Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

15.08.2025 позивач звернулася до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 10 000,00 грн щомісячно, починаючи з 15.08.2025 і до досягнення дитиною 23 років або припинення навчання, в залежності від того, що настане раніше, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що позивач є матір`ю повнолітньої дитини [PERSON] , яка продовжує навчання у Харківському вищому художньому коледжі Харківської обласної ради на денній формі навчання. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2025 справа передана на розгляд судді Василенко О.Я. Ухвалою судді від 19.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні пояснила, що повнолітня донька навчається у Харківському вищому художньому коледжі Харківської обласної ради на денній формі навчання за бюджетні кошти, проте стипендію не отримує, оскільки стипендія не передбачена. Крім цього, дитина потребує постійних витрат на одяг, взуття, потреби для навчання, фарби, кисті, мольберт. Відповідач працює не офіційно, займається ремонтом автомобілів, за що отримує заробітну плату в розмірі 200 000 грн на місяць. Позивачу відомо про дохід відповідача лише зі слів їх спільної дитини. Відповідач під час спілкування з донькою постійно обіцяє надати їй матеріальну допомогу. Позивач стверджує, що у відповідача достатній заробіток, оскільки він орендує квартиру в елітному ЖК в місті Києві, займається ремонтом автомобілів. Також позивач зазначила, що їй відомо про те, що відповідач проживає у цивільному шлюбі, має дохід та офіційно не працевлаштовується, щоб не сплачувати аліменти на доньку. Відповідач в судові засідання 08.09.2025, 30.09.2025, 27.10.2025 та 25.11.2025 не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином відповідно до закону, шляхом направлення судових повісток за адресою місця проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» та шляхом надіслання смс-повідомлення про виклик до суду. Документ доставлений 19.08.2025 об 17:33:08 год, 11.09.2025 об 14:09:30 год, 30.09.2025 об 16:16:25 год. Конверти повернулися з довідкою про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до усталеної практики Верховного суду є належним повідомленням. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 14.05.2013, актовий запис №914, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Згідно з копією паспорта № [NUMBER] виданого 09.05.2025 органом 6315, [PERSON] досягла вісімнадцятирічного віку, тобто на час подання позову [INFO] вона досягла повноліття (а.с.4). Як вбачається з довідки Комунального закладу «Харківський фаховий вищій художній коледж» Харківської обласної ради від 17.03.2025 №62, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в Комунальному закладі «Харківський фаховий вищій художній коледж» Харківської обласної ради на третьому курсі, денної форми навчання з 01.09.2022 по час надання довідки. Термін закінчення повного курсу навчання 30.06.2026 (а.с.7). Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Реєстру територіальної громади міста Харкова від 18.08.2025 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] (а.с.11). Отже, між сторонами склались правовідносини щодо стягнення аліментів на утримання дитини, що регулюються нормами Конвенції про права дитини та приписами Сімейного кодексу України. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 81\~ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов`язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України).\~\~ Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~\~\~\~\~\~ Згідно з ч.1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ст.\~180\~СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу . Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування\~статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу . При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, законодавством України не встановлений як фіксована сума, оскільки обов`язок щодо утримання визначається індивідуально. Розмір аліментів залежить від фінансового стану обох батьків, потреб дитини (на проживання, навчання тощо), наявності інших утриманців та інших факторів, що враховуються судом.\~ В судовому засіданні 25.11.2025 позивач зазначила, що дитина, на яку вона просить стягнути аліменти, має ряд захворювань, зокрема захворювання спини, має проблеми із зором та гінекологічні захворювання, потребує постійного вживання ліків та біологічних добавок. Донька дуже переймається та страждає психологічно, якщо батько їй не допомагає та не піклується про неї. Позивач разом із донькою проживають у квартирі відповідача. За рішенням суду з відповідача стягувались аліменти до повноліття дитини. На підтвердження витрат які зазнає позивач на утримання спільної доньки, суду надано копії видаткових накладних на купівлю канцелярських товарів, необхідних для навчання дитини, копію медичної картки [PERSON] , з встановленими діагнозами захворювань, консультативні висновки, виписку з історії хвороби, копії результатів дослідження УЗД. Крім того, суду також були надані копії фотографій мобільного застосунку банку та роздруківки з інтернету про покупку ліків, проте з наданих копій не можливо встановити, кому саме належить банківська картка, з якої здійснювались платежі, та кому саме були придбані вказані в них ліки. Позивач в судовому засіданні підтвердила, що донька навчається у Комунальному закладі «Харківський фаховий вищій художній коледж» Харківської обласної ради на третьому курсі за бюджетні кошти. Донька спілкується з батьком, буває у нього в гостях, та при зустрічах відповідач оплачує їхнє спільне дозвілля у Києві. Позивач та повнолітня донька сторін проживають у квартирі, яка належить відповідачу. Отже, позивачем не доведено обґрунтованості суми аліментів саме в розмірі 10 000,00 грн. Крім того, матеріали справи також не містять інформацію про матеріальне становище відповідача, наявності або відсутності заробітної плати, офіційного місця роботи, наявність рухомого чи не рухомого майна, банківських вкладів, тощо. Водночас доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину [PERSON] відповідачем також не надано та позовні вимоги не спростовані. Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;\~3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, позивачем не доведені ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, а відповідачем не надано заперечень щодо предмету спору. Враховуючи викладене, суд доходить висновку що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 3500,00 грн щомісяця ,\~але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.08.2025 та до закінчення навчання або до досягнення нею двадцяти трирічного віку залежно що настане раніше. Визначений судом розмір аліментів може бути згодом змінений за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених\~Сімейним Кодексом. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1ст. 430\~ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial