Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулося в суд з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача та свою користь заборгованість за Договором № 461304-КС-007 про надання кредиту від 10.08.2024 року, що становить 97355,00 грн. та 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 10.08.2024 року між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 461304-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленням, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". 10.08.2024 року Скаржинець Р.В. направлено пропозицію (оферту) укласти Договір № 461304-КС-007 про надання кредиту, якою того ж дня було прийнято (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 461304-КС-007 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «БІЗПОЗИКА» через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті) було направлено [PERSON] одноразовий ідентифікатор UA-9951, який Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 10.08.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір № 461304-КС-007 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 75000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,15012667 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Позивач, з посиланням на норми Закону України "Про споживче кредитування" та судову практику зазначає, що як вбачається з умов даного кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», встановлення комісії за надання кредиту, є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Отже, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 75000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , яку Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. На момент подання позову Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 461304- КС-007 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором №461304-КС-007 позичальника [PERSON] , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №461304-КС-007, відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 461304-КС-007 на загальну суму 100931,27 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Відповідач [PERSON] скористалася наданим їй правом та через свого представника - адвоката Ковташа В.Д. (ордер на надання правничої допомоги серії ВК №1192563 від 25 вересня 2025 року) подала до суду відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що не заперечує факту укладення з позивачем кредитного договору, проте заявлені позовні вимоги визнає частково, зокрема в частині тіла кредиту у сумі 28939,93 грн. визнає, а решту позовних вимог категорично не визнає. Зазначає, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Представник відповідача зауважує, що позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних умовах, які відповідачка не могла оцінити належно. Тому, на переконання представника відповідача, нарахована позивачем сума по відсотках за користування кредитом не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Також зазначає, що у п. 2.5 Договору встановлено, що комісія за надання кредиту складає 11250,00 грн., яка нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Проте, як вказує представник відповідача, таку суму коштів позивача вчинив на власну користь та такі дії не становлять кредитну послугу, яку замовив позичальник, оскільки відповідають економічним потребам лише самого кредитодавця. Отже, посилаючись на судову практику, представник відповідача вважає, що вимога позивача про сплату відповідачем комісії у розмірі 7939,00 грн. за надання кредиту задоволенню не підлягає. У своє чергу, представником позивача Басалигою Д.М. (довіреність №19 від 19 березня 2025 року) подано до суду відповідь на відзив у якому першочергово звертає увагу суду на те, що у відзиві відповідачка не заперечує факту укладення кредитного договору з позивачем, отримання кредитних коштів за кредитним договором, здійснення платежів за кредитним договором та наявність заборгованості за кредитним договором. При цьому, представник позивача зазначає, що сплата процентів за користування кредитом та процентна ставка за кредитом чітко визначені умовами договору, зокрема пунктами 2.1, 2.4, 3.2 Кредитного договору. Також вказує на п. 3.2.3 Кредитного договору, згідно якого сторони на момент укладення Договору встановили орієнтований графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом Кредитного договору графік платежів передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Представник зауважує, що позичальник зобов`язався виконувати цей Договір у порядку та в строки (терміни), встановлені Договором, про що зазначено у п. 4.2.1. Кредитного договору. До того ж, позичальник, згідно п. 7.4.4 Кредитного договору, підтвердив, що він ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погодився неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням. Також представник позивача звертає увагу суду на те, що Кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення Позичальника з умовами Кредитного договору та Правилами. Позичальник добровільно погодився з умовами Кредитного договору та погодився його виконувати, що, відповідно, відповідає принципу свободи договору, який встановлений у статті 627 ЦК України. Якби Позичальника не влаштовували умови Кредитного договору, він міг його просто не укладати. Протягом строку дії Кредитного договору та/або після його закінчення Позичальник не звернувся із заявою про розірвання Кредитного договору та/або визнання Кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. Зауважує, що всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». До того, представник позивача вказує, що відповідач здійснював платежі за кредитним договором знаючи про те, що вони будуть розподілятися, зокрема, на погашення його заборгованості за комісією за надання кредиту, та не заперечував проти цього протягом всього строку дії Кредитного договору. Тому, доданий розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах Кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. У судове засідання представник позивача ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" не з`явився. Однак, у поданому відзиві просить розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. До початку розгляду справи на електронну адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Ковташа В.Д. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та представника за наявними у справі матеріалами. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 10 серпня 2024 року між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №461304-КС-007 про надання кредиту. ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" 10 серпня 2024 року направлено відповідачу [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №461304-КС-007 про надання кредиту. Того ж дня, відповідач [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №461304-КС-007 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. До позовної заяви також додана візуальна форма послідовності дій Клієнта щодо укладення електронного Договору про надання кредиту 461304-КС-007 від 10 серпня 2024 року, у яких детально відображені всі дії ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та відповідача щодо укладення Договору в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.tpozyka.com. Ця візуальна форма послідовності дій Клієнта щодо укладення кредитного договору була посвідчена директором ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" Гайворонською М.М. Так, відповідно до п. 2.1 Договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 75000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі - Правила). Як визначено п.п. 2.2 - 2.13 Договору: Тип Кредиту. Кредит; Строк, на який надається кредит: 24 тижні; Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15012667, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку; Комісія за видачу Кредиту: 11250,00 грн.; Загальний розмір наданого Кредиту: 75000,00 грн.; Строк дії Договору: до 25.01.2025; Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 222309,10 грн.; Загальні витрати за кредитом: 147 309,10 грн.; Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 19 672,38 процентів; Денна процентна ставка: 1,16 процентів; Дата видачі Кредиту: 10.08.2024; Дата повернення Кредиту 25.01.2025. Пунктом 3.2. Договору визначено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору. У п. 3.2.3. Договору, сторони на момент укладення Договору погодили графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Отже, складовими платежів у вказаному графіку є: залишок по основній сумі Кредиту, проценти за користування Кредитом, частковий платіж основної суми, комісія за надання Кредиту. Підписуючи вказаний кредитний договір позичальник взяв на себе зобов`язання повернути Кредит, сплатити Проценти за користування Кредитом та інші платежі, передбачені Договором, до закінчення строку (терміну) дії Договору, про що зазначено у п. 4.2.3. Договору. До того ж, у п. 7.4.4. Договору, значиться, що позичальник ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням. Згідно п. 7.12. Договору, спосіб перерахування Позичальнику Кредиту: в безготівковій формі, шляхом переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок Позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 Договору. Так, як вбачається з розділу 8, номер електронного платіжного засобу: [NUMBER] . Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором: UA-9951, номер телефону [NUMBER] . Судом встановлено, що ТОВ "Бізнес позика" виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Договору, що підтверджується довідкою про здійснення переказу грошових коштів за Кредитним договором №461304-КС-007 від 10 серпня 2024 року на платіжну картку отримувача [NUMBER] . Факт належності платіжної картки № [NUMBER] відповідачу [PERSON] та факт перерахування на дану картку грошових коштів підтверджується наданими АТ КБ "ПриватБанк" на ухвалу суду про витребування доказів інформацією №20.1.0.0.0/7-251009/48313-БТ від 14 жовтня 2025 року та випискою про рух коштів по вказаній картці. При цьому, суд також зважає на той факт, що відповідачка визнає факт отримання кредиту у вказаній сумі, про що вказує у своєму відзиві. Слід зазначає, що всі вищевказані документи, на які посилається суд у рішенні, прикріплені до справи та містяться у додатку в системі "Електронний суд". Проте, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач використала кредитні кошти, однак, умов Договору не виконав і не погасила повністю борг, а лише часткового сплатила кошти. Таким чином, на переконання суду, зробивши часткову оплату з метою виконання умов Кредитного договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання факту укладення Кредитного договору і, відповідно, визнання правомірності вимог позивача щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором. Так, згідно доданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 04 вересня 2025 року у відповідача утворилась заборгованість за Договором №461304-КС-007 про надання кредиту у розмірі 97355,00 гривень, яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 28939,93 грн., суми прострочених платежів по процентах - 60476,07 грн. та суми прострочених платежів за комісією - 7939,00 грн. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами Цивільного кодексу України, а також спеціальними нормами Закону України "Про електронну комерцію". Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19. Отже, як встановлено, відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг та підписав електронний Кредитний договір №461304-КС-007 від 10 серпня 2024 року. Усі зазначені документи підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно із ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Зі змісту ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" надало належні і допустимі докази укладення із відповідачем [PERSON] . Кредитного договору №461304-КС-007 від 10 серпня 2024 року та отримання позичальником кредитних коштів. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів (стаття 638 Цивільного кодексу України). Так, що стосується заперечень відповідача щодо сплати процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту, то вважає слушним зауваження представника позивача про те, що всі умови Кредитного договору узгодженні сторонами і позичальник зобов`язався виконувати їх у порядку та в строки, встановлені цим Договором, До того ж, у ході розгляду справи знайшов підтвердження той факт, і це не заперечує сторона відповідача, що позивач жодним чином не обмежував час на ознайомлення відповідача з умовами Кредитного договору та Правилами; Суд погоджується з тою обставиною, що якби відповідача не влаштовували умови Кредитного договору, він міг його просто не укладати, що відповідає принципу свободи договору, який встановлений у статті 627 ЦК України. Разом з тим, протягом строку дії Кредитного договору та/або після його закінчення відповідач не звернувся із заявою про розірвання Кредитного договору та/або визнання Кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. Таким чином, позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернув повну суму кредиту. Згідно ст. 81 ЦПКУкраїни, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На виконання вимог ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved