Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

09 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») через свого представника О. Полякова звернулось до Київського районного суду м. Одесит з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціною позову 31 974,96 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 січня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 104031426 у формі електронного документу з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора MNV9ТР37, за умовами якого відповідачці було надано кредит у сумі 6 800,00 грн з перерахуванням на банківську картку № [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. За договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Таліон Плюс», яке у свою чергу відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за договором факторингу № 31/0724-01 від 31 липня 2024 року. 08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №08/07/25-Е, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 104031426 від 20 липня 2023 року у сумі 31 974,96 грн, з яких: 6 800,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 25 174,96 грн - заборгованість по несплачених процентам за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість по штрафним санкціям (пеня, штрафи). Посилаючись на те, що відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки не повернула, просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість на свою користь та судові витрати, що складаються з судового забору у сумі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу у сумі 7 000,00 грн. 14 листопада 2025 року від відповідачки в особі її представника надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить визнати ТОВ «ФК «Ейс» неналежним позивачем у справі та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на таке. Дійсно 20 січня 2023 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 104031426 на суму 6 800,00 грн, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, що склалося на той момент. Кредитні кошти були отримані відповідачкою. Однак, позивачем нараховані проценти, які значно перевищують суму тіла кредиту, що протирічить вимогам п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, згідно з Паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №104031426, реальна річна процентна ставка 649% річних. Відповідно до п. 8.4. Договору зобов`язання по сплаті процентів за користуванням кредитом після закінчення Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 % річних, що на день укладення Договору становить 2,98% в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. Крім того, 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, яким внесені зміни до ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. З огляду на наведене, сторона відповідача вважає, що встановлені Договором умови кредитування є надмірно обтяжливими, а нараховані відсотки - неспівмірними з основною сумою кредиту. Такі умови фактично призводять до кабального характеру правочину, оскільки фінансове навантаження на позичальника є надмірним і явно перевищує реальну вартість користування кредитом. Отже, на думку відповідача, нарахування відсотків у вказаному розмірі слід визнати недійсними, несправедливим та таким, що підлягають перегляду або зменшенню судом відповідно до положень чинного законодавства України. Сторона відповідача зазначає, що боргові зобов`язання у відповідачки виникли 20 січня 2023 року з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»,в той час коли позивач, вказує, що отримав право вимоги 28 листопада 2018 році, тобто право вимоги у ТОВ «Таліон Плюс» виникло, ще до моменту фактичного укладання Договору кредитної лінії №104031426 від 20 січня 2023 року. Крім того, укладені договори факторингу є недійсними, оскільки ТОВ «Таліон Плюс» не виконало свої фінансові зобов`язання перед первісним кредитором. У порушення п. 2.3. Договору факторингу №28/118-01 від 28 листопада 2018 року, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу здійснення оплати «Ціни продажу» за Реєстр прав вимоги №222 від 28 березня 2023 року, а саме документального підтвердження факту перерахування грошових коштів від ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Також відповідачка вважає завищеною ціною на надання правничої допомоги по вказаній справі, оскільки представник позивача добре обізнаний в таких справах оскільки є діючим адвокатом і постійним представником позивача. Таким чином, представник позивача має справу з тією галуззю, з якою стикається постійно (дуже вузькою спеціалізацією) - це правовідносини у сфері надання споживчих кредитів. При цьому, правила надання кредитів фінансовою установою позивача добре йому знайомі. Тобто, для складання позовів, аналізування практики та формування правової позиції по справі представник позивача не витрачає багато часу. Фактично, всі позови є ідентичними, тобто представнику позивача для подання позовної заяви до суду необхідно тільки дані боржника, сума боргу та період заборгованості, тому що правова позиція по справі у позивача вже давно сформована (вх. №6156/25-Вх 17.11.2025). У своїй відповіді на відзив на позову заяву від 17 листопада 2025 року представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, мотивуючи таким. ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та між ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до пункту 8.2 Договору строк його дії закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Договору додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року, № 32 від 31 грудня 2023 року, якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28 листопада 2018 року по 31 грудня 2024 року. Згідно з п. 4.1. Договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. 28 березня 2023 року відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №222 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, з урахуванням додаткових угод до нього, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 15 358,48 грн. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. З урахуванням викладених обставин, сторони виконали умови договору факторингу №28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу №28/1118-01; уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу. Відповідачка не врахувала усі матеріали справи та помилково визначила, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Проте, відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. Реєстр прав вимоги до договору факторингу від № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, до якого включено кредитний договір № 104031426 від 20 січня 2023 року укладено 28 березня 2023 року, тобто через два місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не є майбутнім, як помилково вважає відповідачка. 31 липня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 104031426 від 20 січня 2023 року. Пунктом 2.1. Розділу 2 Договору факторингу передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Тобто предметом Договору факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. 31 липня 2024 року відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 2 до Договору факторингу № 31/0724-01 від 31 липня 2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 31974,96 грн. Тобто передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинності Договору факторингу - до 31 грудня 2024 року. При цьому жодна норма даного договору не обмежує можливість передачі прав вимог лише тими, які існували до моменту укладення Договору. Отже, право вимоги за Кредитним договором № 104031426 від 20 січня 2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 08 липня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №08/07/25-Е. Згідно п.1.2 Договору, перехід від клієнта (ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») до фактора (позивач) прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі реєстру боржників, згідно з Додатком №2. Таким чином, згідно витягу з Реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача на загальну суму 31 974,96 грн. На підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 08/07/25-Е від 08 липня 2025 року. Крім того, у випадку відсутності фінансування, Договори факторингу було б розірвано в односторонньому порядку кожним із клієнтів, що унеможливлює укладання додаткових угод до вказаних договорів, що чинні до сьогодні. Оскільки в договорах факторингу чітко визначено, що моментом набуття права вимоги є підписання Реєстру прав вимог або Реєстру боржників та Акту прийому-передачі реєстру позивач належним чином довів факт переходу права вимоги. Таким чином, сторони можуть самостійно встановлювати строки для проведення оплати й даний факт не взаємопов`язаний з предметом договору та переходом права вимоги. Відповідно до п. 14.1. Договору кредитної лінії невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. Відповідно до Алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору Відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Під час укладення договору відповідачка ознайомилася з його текстом та змістом в цілому, Паспортом споживчого кредиту, зміст договору жодним чином не порушує його законних прав та інтересів, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловила та з ними погодилась, про що свідчать її підписи та згода обробку персональних даних та доступ до кредитної історії. Проте, відповідачка не відмовлялася від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, не зверталася за додатковим роз`ясненням положень договору, тобто не скористалася цим своїм правом. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсними не визнаний, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірним і повинен виконуватися належним чином, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору. Відповідачкою у відзиві на позовну заяву не оспорюється факт укладання кредитного договору №104031426 від 20 січня 2023 року. У пункті 12.4. Договору сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Тобто, дана норма передбачає отримання кредитором гарантій належного виконання зобов`язань боржником у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, однак вже після закінчення строку виконання основного зобов`язання. Кредитним договором № 104031426 від 20 січня 2023 року передбачено розмір прострочених відсотків та конкретну процентну ставку, яка буде застосовуватись в період прострочення. Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умов кредитного договору. Таким чином, за умовами кредитного договору та обставинами справи існувало два періоди нарахування процентів: за користування кредитними коштами згідно з ст. 1048 ЦК України, визначеному договором; за користуванням кредитними коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України і, за весь час прострочення. Відповідачка стверджує, що позивач не обґрунтував понесення витрат на професійну правничу допомогу. Позивачем долучено акт прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином (вх. № 6190/25-Вх 18.11.2025). Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року справу передано за підсудністю до Татарбунарського районного суду Одеської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2025 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Згідно з ухвалою судді від 27 жовтня 2025 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ухвали суду від 29 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ «ПУМБ» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи емітувалась на ім`я [PERSON] платіжна картка № [NUMBER]; про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки № [NUMBER] у період з період з 20 січня 2023 року по 25 січня 2023 року у сумі 6800,00 грн; чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] ; чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] . У разі підтвердження зарахування коштів [PERSON] на картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] , за період з 20 січня 2023 року по 25 січня 2023 року у сумі 6 800,00 грн, витребувано: первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення). У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, витребувано інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти позичальника)- повного номера рахунка маска картки № [NUMBER], що належить [PERSON] . У випадку, якщо номер телефону [NUMBER] не знаходиться в анкетних даних [PERSON] за платіжною карткою маска картки № [NUMBER], витребувано номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних [PERSON] (клієнта банку) за платіжною карткою маска картки № [NUMBER]. У випадку, якщо картковий рахунок - маска карти [NUMBER] не належить [PERSON] , витребувано інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] . 20 листопада 2025 року на виконання вказаної ухвали суду надійшла витребувана інформація (вх. № 6242/25-Вх 20.11.2025). За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 20 січня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №104031426, за яким відповідачка отримала кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 6 800,00 грн (перший транш) шляхом перерахування на платіжну картку № [NUMBER] , зі сплатою процентів за користування кредитом. Договором передбачено, що кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності - п.2.1.-2.3, п.п.5.1.1. п.5.1. Договору (а.с.36-зворот-44). Разом з укладанням кредитного договору [PERSON] було підписано Заявку на отримання грошових коштів в кредит від 20 січня 2023 року та Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» (а.с. 35-36, 109). Відповідно до п. 14.1. Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Згідно з п. 2.2. Договору сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Відповідно до п.2.4. Договору другий та решта траншів за Договором надаються позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором. Згідно з п. 2.5. Договору загальна сума кредиту за цим Договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії Договору. Пунктом 11.1. передбачено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. Згідно з п.3.1. Договору, позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Відповідно до п.3.2. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Згідно з п. 7.1. Договору на момент укладення цього Договору, сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення Дисконтного періоду кредитування - 19 лютого 2023 року, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Відповідно до п. 7.2. Договору основна сума Кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 5 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 7.2.1. закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; 7.2.2. дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2., або п. 9.1.1.7., або п. 9.2.1.5. Договору. Згідно з п. 7.3. Договору проценти за Договором сплачуються в наступному порядку: 7.3.1. протягом Дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником Дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору; 7.3.2. після закінчення Дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно. Згідно з 7.4. Договору позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час. У разі часткового повернення суми кредиту, сума до сплати за Договором перераховується. З актуальною сумою до сплати позичальник має можливість ознайомитись в особистому кабінеті. Процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника п. 8.2. Договору). Відповідно до п. 8.3. Договору, якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за Договором на умовах пункту 8.5. Договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 % річних, що на день укладення Договору становить 2,10 % в день від суми залишку кредиту що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (Базова процентна ставка). Згідно з 8.4. Договору, зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 % річних, що на день укладення Договору становить 2,98 % в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. Відповідно до 8.5. Договору загальні витрати за кредитом та загальна вартість кредиту може бути змінена в сторону зменшення, в порівнянні з описаним в п. 8.3 та. п. 8.12. Договору, при умові виконання Позичальником однієї з описаних в п.8.5.1. та 8.5.2. Умов. У п.п.8.5.1. п.8.5. Договору передбачено, що якщо позичальник здійснить дострокове повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку Дисконтного періоду, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування кредитом будуть визначатися за процентною ставкою 189,80 % річних, що на день укладення Договору становить 0,52 % від суми кредиту за кожний день користування ним (Дисконтна процентна ставка); Відповідно до п.п. 8.5.2. п. 8.5. Договору, якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів та здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку Дисконтного періоду (з урахуванням всіх Пролонгацій), то зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом за період від дати видачі кредиту до 19 лютого 2023 року (включно) будуть визначається на умовах п. 8.5.1. Договору за Дисконтною процентною ставкою, а з наступного дня після 19 лютого 2023 року за ставкою 628,04 % річних, що на день укладення Договору становить 1,72 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним (Індивідуальна процента ставка). У разі здійснення почичальником двох та більше Пролонгацій кредитодавець може зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах Пролонгації. Про порядок надання додаткових знижок і про їх розмір Позичальник інформується в Особистому кабінеті. Дії на Пролонгацію Дисконтного періоду Договору [PERSON] не вчинялися. У пункті 12.4. Договору сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. У п.12.5. Договору сторони передбачили, що у період дії в Україні карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану відповідальність передбачена пунктами 12.3 та 12.4 цього Договору застосовується з обмеженнями, передбаченими чинним законодавством України. У підпункті 14.12 Договору зазначено, що договір є електронним документом створеним і збереженим в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Отже, Договір був вчинений в електронній формі шляхом підписання одноразовим ідентифікатором MNV9ТР37, направленим на мобільний телефон [PERSON] [NUMBER] , вказаний у Договорі, та введеним його останньою 20 січня 2023 року 11:59:01 а.с. 103), яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за договором кредитної лінії № 104031426 від 20 січня 2023 року та здійснило переказ грошових коштів у розмірі 6 800,00 грн для зарахування на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджуються копією платіжного доручення №075bfe24-4dac-4b06-a4f5-204e28221061 від 20 січня 2023 року та довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 21 вересня 2025 року, ідентифікатор платіжної операції: 075bfe24-4dac-4b06-a4f5-204e28221061, дата проведення платіжної операції: 20 січня 2023 року 11:59:06 (а.с. 95, 97). Згідно з інформацією, наданою АТ «ПУМБ» 12 листопада 2025 року вих. № КНО -7.8.5/15306 БТ , на ім`я [PERSON] . Банком відкрито, зокрема, і платіжну картку № [NUMBER] (р/р [NUMBER] ), на яку був зарахований платіж у сумі 6 800,00 грн 20 січня 2023 року. В Банку за [PERSON] закріплений фінансовий номер телефону: [NUMBER] , на який відправляється інформація для підтвердження здійснення операції за платіжною карткою № [NUMBER] . Відповідачкою не надано доказів повернення отриманих у кредит коштів кредитору. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, а 28 листопада 2019 року - Додаткова угода № 19 до вказаного Договору факторингу, якою строк дії договору факторингу № 28/1118-01 продовжено до 31 грудня 2020 року (а.с. 80-83, 85-зворот). 31 грудня 2020 року була укладена Додаткова угода №26 до зазначеного Договору факторингу, відповідно до якої вищевказаний Договір факторингу викладено у новій редакції (а.с. 86-89). За пунктом 2.1 Договору згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнт за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з п.4.1 якої наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги. Згідно з п.8.2 строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього Договору та закінчується 31 грудня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. В подальшому строк дії договору факторингу № 28/1118-01 продовжувався додатковими угодами: № 27 від 31 грудня 2021 року до 31 грудня 2022 року; № 31 від 31 грудня 2022 року до 31 грудня 2023 року; № 32 від 31 грудня 2023 року до 31 грудня 2024 року (а.с. 91-92). Згідно з Реєстром прав вимоги № 222 від 28 березня 2023 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 104031426 від 20 січня 2023 року у розмірі 15 358,48 грн, з яких: 6 800,00 грн заборгованість по основному боргу; 8558,48 грн - заборгованість по відсоткам (а.с. 77-78), яка відповідає розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 28 березня 2023 року (а.с. 59-60). 31 липня 2024 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 31/0724-01, згідно з яким до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрах прав вимоги, у тому числі і за кредитним договором № 104031426 від 20 січня 2023 року, боржник: [PERSON] (а.с. 61-64). Сторони погодили у п.4.1 Договору факторингу, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Пунктом 12 Договору факторингу передбачено, що одним із додатків до нього є Реєстр прав вимоги. Як зазначено у наданому позивачем витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 31 липня 2024 року до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 104031426 від 20 січня 2023 року у загальній сумі заборгованості 31 974,96 грн, з яких: 6 800,00 грн - заборгованість по кредиту; 25 174,96 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам (а.с. 66-67), яка відповідає розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» станом на 31 липня 2024 року (а.с. 45-46). 08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №08/07/25-Е, згідно з яким до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрах прав вимоги, у тому числі і за кредитним договором № 104031426 від 20 січня 2023 року, боржник: [PERSON] (а.с. 69-72). Сторони погодили у п.1.2 Договору факторингу, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношеню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Пунктом 9.8 Договору факторингу передбачено, що одними із додатків до нього є Акт прийому-передачі Реєстру Боржників. Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №08/07/25-Е від 08 липня 2025 року, ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняло Реєстр Боржників, після чого до позивача перейшло право вимоги заборгованості, зокрема, за кредитним договором № 104031426 від 20 січня 2023 року (а.с. 76). Як зазначено у наданому позивачем витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №08/07/25-Е від 08 липня 2025 року до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 104031426 від 20 січня 2023 року у загальній сумі заборгованості 31 974,96 грн, з яких: 6 800,00 грн - заборгованість по кредиту; 25 174,96 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам (а.с. 4874-75). Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 104031426 від 20 січня 2023 року станом на 31 липня 2025 року (за період з 08 липня 2025 року по 31 липня 2025 року) становить 31 974,96 грн, з яких: 6 800,00 грн - заборгованість по кредиту; 25 174,96 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам (а.с. 47). Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» має право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № № 104031426 від 20 січня 2023 року, укладеним між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується з умовами кредитного договору щодо порядку нарахування відсотків за користування коштами, іншими письмовими доказами у справі, зокрема із витягами із Реєстрами прав вимоги, розрахунками заборгованості, складеними ТОВ «Таліон плюс» і ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Відповідно до складеного ТОВ «Юніт Капітал» розрахунку, заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 31 974,96 грн, з яких: 6 800,00 грн - заборгованість по кредиту; 25 174,96 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам (а.с. 47). Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується з умовами кредитного договору щодо порядку нарахування відсотків за користування коштами у Дисконтний період та після його закінчення, іншими письмовими доказами у справі, зокрема із витягами із Реєстрів прав вимоги, розрахунками заборгованості, складеними ТОВ «Таліон плюс» і ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості не спростовано. Таким чином, сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами, конкретні умови кредитування, відповідачкою не виконані взяті на себе зобов`язання за договором, вимоги позивача про стягнення заборгованості у заявленому розмірі знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Щодо посилання відповідачки на те, що позивачем нараховані проценти, які значно перевищують суму тіла кредиту, що протирічить вимогам п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», суд зазначає таке. 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24 грудня 2023 року) (далі по тексту - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування»(пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону № 3498-ІХ, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%. Відповідно до п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ,дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» (а.с. 45), відсотки за користування кредитними коштами нараховані у сумі 25 174,96 грн станом на 18 червня 2023 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому посилання сторони відповідача на порушення вимог п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставним. Посилання сторони відповідача на те, що боргові зобов`язання у відповідачки виникли 20 січня 2023 року з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»,в той час коли позивач, вказує, що отримав право вимоги 28 листопада 2018 році, тобто право вимоги у ТОВ «Таліон Плюс» виникло, ще до моменту фактичного укладання Договору кредитної лінії №104031426 від 20 січня 2023 року не заслуговують на увагу, оскільки умовами договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та наступних договорів факторингу у цій справі не було передбачено, що право грошової вимоги вважаються відступленими в день отримання клієнтом в повному обсязі оплати за такими договорами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує таке. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Тараненком А.І. (а.с. 52); копію договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року, укладеного з Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» (а.с. 48-49); копію протоколу погодження вартості послуг до нього (а.с. 49-зворот); копію Додаткової Угоди № 25770744140 від 09 липня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року, зокрема якою передбачено надання юридичної допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] (а.с. 50). Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 17 липня 2025 року витрати на професійну правничу допомогу по даній справі складаються: вивчення матеріалів справи 2 год. - 1 000,00 грн; складання позовної заяви 2 год. - 5 000,00 грн; підготовка адвокатського запису 1 год. - 500,00 грн; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів 1 год. - 500,00 грн (а.с. 51). Разом з тим, враховуючи те, що виконані адвокатом роботи не є складними та потребують не значних затрат часу, враховуючи зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача 4 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову.

Outcome: partial