Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідачки. 1. 03.05.2024 року Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі позивач та/або АТ «А-Банк»), в особі представника, звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідачка та/або позичальник) з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.08.2021 року у розмірі 30285,77 гривень, яка включає в себе заборгованість за кредитом 24196,45 гривень та заборгованість по відсоткам 6089,32 гривень, а також стягнення суми судового збору у розмірі 3028,00 гривень. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 03.08.2021 року відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачкою ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки. Відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. У зв`язку з порушенням зобов`язань за Кредитним договором відповідачка, станом на 18.03.2024 року, має заборгованість у розмірі 30285,77 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 24196,45 гривень та заборгованості по відсоткам у розмірі 6089,32 гривень. У зв`язку з вищевикладеним у позивача виникло право звернутися до суду за захистом порушених прав та інтересів. 3. Відповідачка відзив на позов не надала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в прохальній частині позовної заяви, зокрема, просив справи розглядати без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Окрім того надав відповідне клопотання. (а.с. 4, зворотній а.с. 34) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2024 року цивільна справа № 496/3223/24 була передана до провадження на розгляд головуючому судді Дранікову С.М. (а.с. 36) 6. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 06.05.2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 37-38) 8. У зв`язку з поданням заяви про відставку та звільненням [PERSON] з посади судді Біляївського районного суду Одеської області, Розпорядженням № 426 в.о. керівника апарату суду Н.В. Цапок від 06.06.2025 року призначений повторний автоматизований розподіл судових справ. (а.с. 49) 9. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2025 року цивільна справа № 496/3223/24 була передана до провадження на розгляд головуючій судді Портній О.П. (а.с. 50) 10. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 23.06.2025 року матеріали цивільної справи № 496/3223/24 прийнято до провадження головуючої судді, Портної О.П. (а.с. 51-52) 11. Відповідачка, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 12. Оскільки відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень з повідомленням про вручення, які вручені 24.05.2024 року (а.с. 43), 24.09.2024 року (а.с. 47), 04.04.2025 року (а.с. 48) та направлення повідомлення в додаток «Viber», яке доставлене 30.06.2025 року (зворотній а.с. 53), в судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 13. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 14. Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 13.05.2024 року у справі № 755/4829/23, останній зазначив, що суд зробив правильний висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). 15. Верховний Суд у своїй Постанові від 29.04.2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 16. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 17. Судом встановлено, що 12.08.2011 року відповідачка звернулася до ПАТ «КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкета-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 12.08.2011 року. (а.с. 6) 18. Відповідачка погодилася з тим, що ця Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами ставить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. 19. 03.08.2021 року відповідачка ознайомилася з Паспортом споживчого кредиту, де кредитодавцем зазначений АТ «Акцент Банк» (а.с. 7-8). 20. Відповідно до довідки за картками [PERSON] відкритий рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] , строком дії до жовтня місяця 2027 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року. (а.с. 11) 21. Згідно з копією довідки за лімітами [PERSON] на підставі Кредитного договору № б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10073987461) від 03.08.2021 року, за період з 03.08.2021 року по 18.03.2024 року: 03.08.2021 року клієнтом встановлено кредитний ліміт у розмірі 00,00 гривень; 14.11.2022 року банком збільшений кредитний ліміт до 20000,00 гривень; 09.05.2023 року банком збільшений кредитний ліміт до 27000,00 гривень; 02.02.2024 року клієнтом зменшений кредитний ліміт до 22000,00 гривень. (а.с. 12) 22. До матеріалів позовної заяви також долучено копію Витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» (а.с. 14-20) та копію Тарифів по картці «Зелена» (а.с. 21-22) 23. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03.08.2021 року, укладеного між АТ «АКЦЕНТ БАНК» та [PERSON] , вбачається, що станом на 18.03.2024 року заборгованість останньої становить 30285,77 гривень, яка включає в себе заборгованість за тілом кредиту в розмірі 24196,45 гривень та заборгованість по відсоткам в розмірі 6089,32 гривень. (а.с. 5) 24. З виписки по картці [PERSON] , [INFO] , від 18.03.2024 року, вбачається, що за період з 03.08.2021 року по 18.03.2024 року відповідачка користувалася грошовими коштами. (а.с. 9-10) V. Оцінка Суду. 25. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 26. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (далі - ЦК України), згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 27. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 28. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 29. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 30. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). 31. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 32. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 33. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 34. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка з метою отримання банківських послуг звернулася до ПАТ «КБ «ПриватБанк» в зв`язку з чим, 12.08.2011 року підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. 35. Після підписання вказаної вище Анкети-заяви саме між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та відповідачкою виникли взаємні права та обов`язки. 36. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 37. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 38. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між ним та відповідачкою був укладений Договір на підставі якого між ними виникли взаємні права та обов`язки, як і доказів відступлення йому права грошової вимоги до відповідачки. Наявні в матеріалах справи докази спростовують обставини, які викладені в позовні заяві та на які посилається позивач. 39. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 року у справі № 904/1017/20). 40. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; п. 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21). 41. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). 42. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 43. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 44. Відтак з огляду на вищевикладене суд приходить до переконання, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами факту укладення кредитного договору, отримання відповідачкою кредитних коштів та наявності у неї заборгованості, яка виникла внаслідок порушення нею умов кредитного договору. 45. Отже, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено факту укладення кредитного договору. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 46. На підставі ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при поданні позову відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed