Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь компенсацію втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з грудня 2019 року по березень 2024 року в розмірі 10 018,92 грн., за період з жовтня 2023 року по березень 2024 року в розмірі 917,45 грн., за період з березня 2022 року по березень 2024 року в розмірі 3 232,44 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 12 травня 2010 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного Фонду в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Він зазначає, що оскільки на даний час йому не було виплачено доплати різниці пенсії за рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.04.2022 року у справі № 640/25974/21, Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2023 року у справі № 761/28441/22 та Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року у справі № 320/21366/23, а загальна заборгованість за вказаними рішеннями судів в розмірі 181 107,99 грн. не сплачена, тому у нього виникли підстави для звернення до суду з позовом про стягнення компенсації втрати частини доходів (пенсійних виплат) у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2025 року прийнято до розгляду вказану справу та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До суду подано відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що Головним управлінням станом на грудень 2022 року здійснено виплату заборгованості за рішенням суду в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили за період з 12.11.2019 року по 07.07.2020 року. На даний час виконується виплата заборгованості згідно рішення суду, в яких дата набрання законної сили по вересень 2020 року. Відповідач вважає, що оскільки нараховані кошти на виконання рішень судів, які наявні в матеріалах електронної пенсійної справи, підлягають виплаті в порядку черговості в межах бюджетних асигнувань, підстав для нарахування компенсації відсутні. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов з підстав, наведених у ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Заслухавши думку позивача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 квітня 2022 року по справі № 640/25974/21, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови [PERSON] в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки Департаменту Міністерства внутрішніх справ України № 22/6-3186 від 06.07.2021 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] на підставі довідки Департаменту Міністерства внутрішніх справ України №22/6-3186 від 06.07.2021 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з урахуванням проведених виплат. 09 вересня 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою вх. № 19881/К-2600-22 щодо виконання в повному обсязі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 квітня 2022 року у справі № 640/25974/21. Згідно з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 06 жовтня 2022 року вих. № 21782-19881/К-02/В-2600/22 у серпні 2022 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.04.2022 року у справі № 640/25974/21 Головним управлінням з 01 грудня 2019 року проведено перерахунок пенсії в межах резолютивної частини та здійснено нарахування коштів за період з 01.12.2019 року по 31.08.2022 року в загальній сумі 103 482,62 гривні. Таким чином, загальна заборгованість нарахована на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 квітня 2022 року за період з грудня 2019 року по серпень 2022 року становить 103 482,62 грн. Оскільки позивачу не було виплачено доплати різниці пенсії, зазначена заборгованість не була погашена, у позивача виникли підстави для звернення до Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення компенсації втрати частини доходів (пенсійних виплат) у зв`язку з порушенням строків їх виплати за подальший період, а саме з грудня 2019 року по жовтень 2022 року. У зв`язку з цим позивач в листопаді 2022 року звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовною заявою про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат. 12.09.2023 року Шевченківський районний суд м. Києва виніс рішення про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь [PERSON] компенсації втрати частини доходів (пенсійних виплат) у зв`язку з порушенням строків їх виплат у розмірі 33 625, 37 грн. 21 березня 2024 року Київський апеляційний суд виніс постанову про залишення апеляційної скарги відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року - без змін. 21.06.2023 року позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо припинення з 01.03.2022 року виплати щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн., передбаченої постановою КМУ № 713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», протиправними. 26.10.2023 року Київським окружним адміністративним судом винесено рішення у справі № 320/21366/23, яким визнано протиправною і незаконною дію Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві по припиненню з 01 березня 2022 року нарахування і виплати щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн., передбаченої Постановою КМУ № 713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» [PERSON] . Київський окружний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві відновити з 01 березня 2022 року нарахування і виплату [PERSON] щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн., передбаченої Постановою КМУ № 713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум. Таким чином, загальна заборгованість, нарахована на підставі рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року у справі № 320/21366/23, за період з 01 березня 2022 року по грудень 2023 року включно становить 44 000,00 грн., що підтверджується розрахунком Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві. Отже, враховуючи те, що на даний час позивачу не було виплачено доплати різниці пенсії за рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.04.2022 року у справі № 640/25974/21, Шевченківського районного суду міста Києва від 12.09.2023 року у справі № 761/28441/22 та Київського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року у справі № 320/21366/23 зазначена вище заборгованість в сумі 181 107,99 грн. (103 482,62+ 33 625,37+44 000,00=181107,99) не сплачена та у позивача виникли підстави для звернення до суду з позовом про стягнення компенсації втрати частини доходів (пенсійних виплат) у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Оскільки за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.04.2022 року у справі № 640/25974/21 сума заборгованості становить 103 482,62 грн., тому розмір компенсації втрати частини доходів (інфляційні втрати) за період з грудня 2019 року по березень 2024 року становить 43 644,29 грн. Проте, враховуючи, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2023 року у справі № 761/28441/22 стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь [PERSON] компенсацію втрати частини доходів (пенсійних виплат) у зв`язку з порушенням строків їх виплат за період з грудня 2019 року по жовтень 2022 року у розмірі 33 625, 37 грн., тому розмір компенсації втрати частини доходів (інфляційні втрати) за період з грудня 2019 року по березень 2024 року становить 10 018,92 грн. (43 644,29-33 625,37 = 10 018,92 грн.). Крім того, оскільки за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2023 року у справі № 761/28441/22 сума заборгованості становить 33 625,37 грн., тому розмір компенсації втрати частини доходів (інфляційні втрати) за період з жовтня 2023 року по березень 2024 року становить 917,45 грн. Крім того, оскільки за рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року у справі № 320/21366/23, сума заборгованості становить 44 000,00 грн., тому розмір компенсації втрати частини доходів (інфляційні втрати) за період з березня 2022 року по березень 2024 року становить 3 232,44 грн. Таким чином, загальний розмір компенсації втрати частини доходів (інфляційні втрати) становить 14 168,81 грн. (10 018,92 грн. + 917,45 грн. + 3 232,44 грн. = 14 168,81 грн.). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Відповідно до ст. 1,2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» зазначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. До доходів, які мають разовий характер можна віднести цільову разову допомогу, одноразову допомогу при виході на пенсію, допомогу на поховання, одноразову допомогу по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності тощо. Згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або яку отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Пенсія є щомісячною грошовою виплатою, тобто вона виплачується кожного місяця протягом строку, на який вона призначена; пенсія є тривалою виплатою. Позивач отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Така пенсія є щомісячною грошовою виплатою та не має разового характеру. Тривале ненарахування пенсії позивачу за минулі періоди сталося з вини відповідача, зокрема, через призначення та виплату позивачеві заниженого розміру пенсії внаслідок порушення закону, а тому позивач має право на компенсацію частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих йому на підставі рішення суду. Верховний Суд України у своїй постанові від 18 листопада 2014р. у справі № 21- 518а14 дійшов висновку про те, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Встановлюючи розмір компенсації, суд вважає за можливе керуватися розрахунками позивача, здійсненими відповідно до п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Правильність здійснення розрахунку позивача було перевірено судом під час розгляду справи по суті. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи правові позиції Верховного Суду по справі № 569/18981/20 від 26 жовтня 2022р., суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved