Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним В обґрунтування позову вказала, що 20.01.2000 року між ним та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі розпорядження Жовтневої районної адміністрації від 20.01.2000 року. Ухвалою Приморського районного суд у міста Одеси від 05.08.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 20.10.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду за суттю. Позивачка в судове засідання не прибула, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання повторно не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини не явки не повідомляли, відповідачем відзив не подано. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Договір між сторонами, вчинено на підставі вимог ст.15 Закону України «Про товарні біржі», зареєстрований в «Журналі реєстції біржевих договорів» за № Н/00-02149. Всі істотні умови вказаного правочину були виконані. Позивач повністю розрахувався з Продавцем, про що свідчить п.п.6, 7, 8, 9 Договору та набув права володіння на вказане майно. Договір № Н/00-02149 купівлі - продажу зареєстрований на квартиру [ADDRESS] , укладений на Регіональній універсальній біржі «Олександр Н» 20.01.2000 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі розпорядження Жовтневої районної адміністрації від 20.01.2000 року, з однією сторони, та [PERSON] з другої сторони. Згідно ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. На теперішній час неможливо нотаріально посвідчити договір у зв`язку зі смертю покупця. Згідно з ч.1\~ст.15 Закону України «Про товарну біржу»\~біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно з п. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978 року зі змінами №15 від 15.05.1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними, з підстав недодержання нотаріальної форми», визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі - продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч. 2\~ст. 47 ЦК, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. На момент укладення договору сторони керувались положеннями спеціального законодавства щодо укладення договорів на товарній біржі, договір було укладено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства за спільною згодою сторін, умови договору сторонами повністю виконано, право власності матері позивача на придбане нерухоме майно зареєстроване відповідно до діючого на момент укладення договору законодавства. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом частини першої\~статті 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною другою\~статті 1223 ЦК України\~передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу\~(спадкоємці першої-п`ятої черг). Відповідно до статей\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1261 ЦК України я є спадкоємцем першої черги як син спадкодавця. На підставі ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить мені з часу відкриття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved