Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем, однак утримання дітей потребує значних коштів. Відповідач належним чином не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей, хоча таку можливість має. Оскільки, відповідач добровільно відмовляється платити аліменти, то позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. 29.04.2025 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням вимог ч. 6 ст. 19 ЦПК України, вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Позивач в судове засідання не прибув, про розгляд справи судом повідомлений належно. Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи судом повідомлений належно. В силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.03.2019 року між сторонами розірвано шлюб. Батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвами про народження. Як вбачається з довідки від 06.02.2025 за №17, складеною старостою Вінницькоставського старостинського округу, за адресою [ADDRESS] , проживає позивач та діти [PERSON] , 2011 р.н., [PERSON] , 2013 р.н., які знаходяться на його утриманні з 2018 року. Мати [PERSON] , 1983 р.н., з 2018 року участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням статей 181,182 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримування, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Із п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ч. 1ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. У відповідності до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Приймаючи до уваги те, що діти проживають разом з позивачем, домовленості між сторонами щодо їх утримання не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання дітей не надає, суд, враховуючи інтереси дітей на утримання яких присуджуються аліменти, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки саме такий розмір, з урахуванням всіх обставин справи, є достатнім та відповідає інтересам дітей. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 137, 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1211 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved