Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. І.Стислий виклад позицій сторін: Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.05.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 7908948. На умовах, встановлених Договором, Кредитодавець надає Споживачу кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредитним договором, встановлена сума кредиту (загальний розмір) : 20500.00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 1.5 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Сторони цього договору, також узгодили, що грошові кошти кредиту надаються Кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 27.01.2025 \~ \~ \~ \~було укладено договір № 27.01/25-Ф відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 7908948. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 7908948. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №7908948 від 20.05.2024 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 73317.90 грн, з яких: - \~ \~ \~ \~Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 22167.10 грн. - \~ \~ \~ \~Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 39900.80 грн. - \~ \~ \~ \~Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн. - \~ \~ \~ \~Заборгованість за пенею та/або штрафами - 11250.00 грн. - \~ \~ \~ \~Заборгованість за комісіями - 0.00 грн. - \~ \~ \~ \~Інфляційні збитки - 0.00 грн. - \~ \~ \~ \~Нараховані 3% річних -0.00 грн. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: У справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву та обґрунтував його наступними обставинами. \~ \~ \~ \~Відповідач не погоджується із позивачем щодо розміру заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами по кредитному договору №7908948 від 20.05.2024 р. в розмірі 39900,80 грн. та надали свій контр розрахунок по процентам, в частині заборгованості з тілом кредиту не заперечував, просив позов задовольнити частково. \~ \~ \~ \~Сторона позивача надали відповідь на відзив та зазначили, що щодо стягнення заборгованості за пенею та/або штрафами з розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування штрафів здійснювалось відповідно до умов укладеного договору відповідно до п. 6.4 Договору. \~ \~ \~ \~Відповідачем було укладено Договір за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням Договору Позичальник отримав від Кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами Договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги. Під час укладання Договору, Відповідач усвідомлював всі ризики, пов`язані з укладенням даного договору, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договору. Зокрема, Відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків. Відповідно до правового висновку викладеного в Постанові Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 12.04.2022 по справі №756/6038/20 незгода позичальника з умовами та особливостями кредитування, за відсутності зауважень щодо змісту та умов кредитного договору під час його укладення, за відсутності зауважень щодо змісту та умов договору під час його укладення та підписання, не є підставою для визнання умов договору такими, що не підлягають виконанню під час вирішення спору про стягнення заборгованості за цим договором, оскільки суперечать принципам цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Кредитний договір відповідачем був укладений 20 травня 2024 року, тобто після набуття чинності змін до ЗУ "Про споживче кредитування", а тому вимога позивача про стягнення пені та/або штрафу є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як ЗУ "Про споживче кредитування" є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування. \~ \~ \~ \~Застосування відповідачем при здійсненні розрахунку заборгованості за кредитним договором денної відсоткової ставки на рівні 1 % є безпідставним. Додатково не є зрозумілим використання облікової ставки НБУ, коли сам представник пише про необхідність використання 1% денної відсоткової ставки. Отже, наданий представником відповідача контр- розрахунок не є правильним. \~ \~ \~ \~Витрати на правову допомогу, заявлені Відповідачем є безпідставними, а їх розмір є завищеним та необґрунтованим. У зв`язку з чим, Позивач просить відмовити Відповідачу у задоволенні вимоги про стягнення з Позивача витрат на правничу допомогу або суттєво зменшити її розмір. Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 20.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 7908948. На умовах, встановлених договором, кредитодавець надає споживачу кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредитним договором, встановлена сума кредиту (загальний розмір): 20500.00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. 21.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС Україна» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №7908948 про надання споживчого кредиту від 20.05.2024 р. про наступне: Сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000,00 гривень, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до договору : Сума кредиту (загальний розмір) складає 22500,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Зазначені обставини стороною відповідача не оспорюються та визнаються. Отже обставина укладення кредитного договору є доведеною, такою що не оспорюється відповідачем та встановленою судом під час розгляду справи. Відповідач не погоджується із позивачем щодо розміру заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами по кредитному договору №7908948 від 20.05.2024 р. в розмірі 39900,80 грн. Суд вважає заперечення відповідача обґрунтованими виходячи з такого. 22.11.2023 року було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023 року. Даним Законом, серед іншого були внесені зміни в Закон України "Про споживче кредитування". Так, статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" було доповнено частиною 5 такого змісту: "Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%". Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 р. №3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" передбачено те, що він набрав чинності 24.12.2023 року, а кредитний договір №7908948 було укладено 20.05.2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, то проценти у відповідності до чинного законодавства повинні бути нараховані у розмірі, що не перевищує 1 % в день. Суд вважає, що позивач не привів умови кредитного договору до відповідності Закону України "Про споживче кредитування" в частині нарахування процентів та нараховував їх за денною процентною ставкою 1,50 % в день, що суперечить вищенаведеним нормам чинного законодавства. Разом з тим, ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що: "Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним". Таким чином, вважаємо, що умови кредитного, які враховують стандартну денну процентну ставку з перевищенням 1% в день є нікчемними. Такими пунктами є п.п. 1.5.1 кредитного договору, а також Графіку платежів до кредитного договору. Дані пункти є нікчемними в силу приписів ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування". Нормою Закону України "Про споживче кредитування" встановлюється максимальна процентна ставка у розмірі 1%, але вважаємо, що в даному випадку її застосувати неможливо, оскільки в силу нікчемності вищезазначених пунктів про нарахування процентів проценти в Договорі позики є неузгодженими. Проте сторона відповідача з урахуванням нікчемності пунктів Договору позики, якими денна процентна ставка встановлена з порушеннями Закону України "Про споживче кредитування", вважає, що відповідно до положень ч.1 ст.1048, ч.ч.1, 3 ст.1054 ЦК України проценти повинні бути нараховані на рівні облікової ставки НБУ за відповідний період. Враховуючи свої заперечення щодо нарахованих процентів стороною позивача та визнаючи нарахування процентів відповідно до положень ч.1 ст.1048, ч.ч.1, 3 ст.1054 ЦК України на рівні облікової ставки НБУ за відповідний період здійснили контр-розрахунок по відсоткам за офіційною обліковою ставкою (% річних) НБУ: За період з 20.05.2024 р. по 21.05.2024 р. облікова ставка становить 13,5% та розраховується в наступному порядку. 1) \~ \~ \~ \~13,5/366 = 0,037 %; 2) \~ \~ \~ \~1 (днів) *0,037 = 0,037 %; 3) \~ \~ \~ \~(20500,00/100) * 0,037 = 7,59 грн. - розмір відсотків за користування кредитом за період з 20.05.2024 р. по 21.05.2024 р. За період з 22.05.2024 р. по 13.06.2024 р. облікова ставка становить 13,5% та розраховується в наступному порядку. 1) \~ \~ \~ \~13,5/366 = 0,037 %; 2) \~ \~ \~ \~24 (днів) *0,037 = 0,888 %; 3) \~ \~ \~ \~(22500,00/100) * 0,888 = 199,80 грн. - розмір відсотків за користування кредитом за період з 22.05.2024 р. по 13.06.2024 р. За період з 14.06.2024 р. по 12.12.2024 р. облікова ставка становить 13,0% та розраховується в наступному порядку. 1) \~ \~ \~ \~13,0/366 = 0,036 %; 2) \~ \~ \~ \~182 (днів) *0,036 = 6,552 %; 3) \~ \~ \~ \~(22500,00/100) * 6,552 = 1474,20 грн. - розмір відсотків за користування кредитом за період з 14.06.2024 р. по 12.12.2024 р. За період з 13.12.2024 р. по 23.01.2025 р. облікова ставка становить 14,5% та розраховується в наступному порядку. 1) \~ \~ \~ \~14,5/366 = 0,04 %; 2) \~ \~ \~ \~42 (днів) *0,04 = 1,68 %; 3) \~ \~ \~ \~(22500,00/100) * 1,68 = 378.00 грн. - розмір відсотків за користування кредитом за період з 13.12.2024 р. по 23.01.2025 р. За період з 24.01.2025 р. по 15.05.2025 р. облікова ставка становить 15,5% та розраховується в наступному порядку. 1) \~ \~ \~ \~15,5/366 = 0,042 %; 2) \~ \~ \~ \~112 (днів) *0,042 = 4,704 %; 3) \~ \~ \~ \~(22500,00/100) * 4,704 = 1058,40 грн. - розмір відсотків за користування кредитом за період з 24.01.2025 р. по 15.05.2025 р. Враховуючи вищезазначений контр-розрахунок, загальний розмір відсотків за період з 20.05.2024 р. по 15.05.2025 р. (строк дії договору) за користування кредитом за кредитним договором №7908948 становить 3117,99 грн., що відповідає обліковій ставці НБУ (% річних). Суд не бере до уваги доводи сторони позивача у відповіді на відзив, що відповідачем було укладено Договір за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням Договору Позичальник отримав від Кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами Договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги. Під час укладання Договору, Відповідач усвідомлював всі ризики, пов`язані з укладенням даного договору, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договору. Зокрема, Відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків, оскільки позивач не привів умови кредитного договору до відповідності Закону України "Про споживче кредитування" в частині нарахування процентів та нараховував їх за денною процентною ставкою 1,50 % в день, що суперечить вищенаведеним нормам чинного законодавства. Умови кредитного, які враховують стандартну денну процентну ставку з перевищенням 1% в день є нікчемними. Такими пунктами є п.п. 1.5.1 кредитного договору, а також Графіку платежів до кредитного договору. Дані пункти є нікчемними в силу приписів ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування". Сторона відповідача зазначає, що позивачем надано разом з позовом картку обліку договору (розрахунок заборгованості), за яким відповідачем було здійснено платежі в розмірі 7057,90 грн., тому вважає правомірним буде стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №7908948 про надання споживчого кредиту від 20.05.2024р. в розмірі 18560,09 грн. Дослідивши картку обліку договору (розрахунок заборгованості) судом вбачається, що дійсно стороною відповідача було здійснено частково оплату основного боргу в сумі 332,90 гривень та оплату процентів у розмірі 6724,10 гривень, що становить 7057,00 грн. Також встановлено та такою що визнається і не оспорюється є та обставина, що 27.01.2025 було укладено договір № 27.01/25-Ф відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 7908948. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 7908948. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Відповідно до ч. 1ст. 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно ч. 1ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 5статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини 1 цієї статті, є нікчемним. Частиною 1статті 27 ЦК України визначено, що правочин, що обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обов`язки, є нікчемним. Відповідно до ч. 2ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно з ч. 1ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Частиною 1статті 1057-1 ЦК України передбачено, що у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов`язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю. Водночас ч.1ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочинне створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч.ч. 4, 5ст. 216 ЦК України, правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Така позиція сформована Верховним Судом у постанові від 10.01.2024 у справі № 727/5461/23, Суд вказав, що: «нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (аb initio) і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ірso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (egra omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/ набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ех officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах». Отже, умови п. 1.5.1 договору №7908948 від 20.05.2024 року про визначення денної процентної ставки у розмірі 1,50% є нікчемними. Суд, визнавши нікчемність вказаного пункту договору в частині встановлення денної процентної ставки у розмірі 1,50%, не застосовує нарахування процентів за користування кредитом виходячи з розміру максимальної процентної ставки 1%, встановленого Законом України «Про споживче кредитування», оскільки в силу нікчемності вказаних умов пункту 1.4.1договору, проценти є неузгодженими, а отже, не підлягають нарахуванню та стягненню. В той же час суд враховую ту обставину, що стороною відповідача визнається обов`язок зі сплати процентів в порядку положень ч.1 ст.1048, ч.ч.1, 3 ст.1054 ЦК України, щодо нарахування процентів на рівні облікової ставки НБУ та вважає контр розрахунок заборгованості відповідача правильним. Тому враховуючи вищезазначене позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентам підлягають частковому задоволенню, а саме. Позивачем заявлено до стягнення заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 22167.10 грн. та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 39900.80 грн. всього 62067,90 гривень Стороною відповідача було здійснено частково оплату основного боргу в сумі 332,90 гривень та оплату процентів у розмірі 6724,10 гривень, що становить всього 7057,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості по процентам за ставкою НБУ заборгованість відповідача перед позивачем за період з 20.05.2024 р. по 15.05.2025 р. (строк дії договору) за користування кредитом за кредитним договором №7908948 становить 3117,99 грн., що відповідає обліковій ставці НБУ (% річних) та не порушує Закону України "Про споживче кредитування". Отже до задоволення підлягає заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 18560,99 грн (22500,00 грн + 3117,99 грн= 25617,99 грн; 25617,99 грн - 7057,00 грн=18560,99 грн). \~ \~ \~ \~Стосовно вимоги про стягнення неустойки суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та три проценти річних від простроченої суми. \~ \~ \~ \~Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжувався та триває дотепер. 15.03.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану», зокрема, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19. \~ \~ \~ \~Згідно з п.18. «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України, У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). \~ \~ \~ \~Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). \~ \~ \~ \~Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. \~ \~ \~ \~Отже, суд вважає, що нарахування неустойки за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки в сумі 11250,00 грн. слід відмовити. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 18560,99 грн. у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~V. Розподіл судових витрат: \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжним документом, доданим до матеріалів справи. \~ \~ \~ \~З мотивувальної частини рішення вбачається, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову на загальну суму 18560,99 грн, що становить 25,3 % від ціни позову (73317,90 грн). \~ \~ \~ \~Судовий збір за подачу позову було сплачено позивачем 2422,40 грн, тому з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 612,86 грн, виходячи з розрахунку: (2422,40 х 25,3 % = 612,86 грн). \~ \~ \~ \~Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Згідно п.3 ч.12 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). \~ \~ \~ \~Сторона позивача клопотала про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 25000.0 гривень та на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, надали договір про надання правничої допомоги та акт про надання юридичної допомоги, яким згідно умов договору підтверджується факт надання послуг, а саме сторони по договору підтверджують, що жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу наданих послуг в цілому один до одного не мають. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. \~ \~ \~ \~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн, суд виходить з такого з мотивувальної частини рішення вбачається, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову на загальну суму 18560,99 грн, що становить 25,3 % від ціни позову (73317,90 грн). \~ \~ \~ \~Розмір правової допомоги сторони позивача становить 25\~000,00 грн. Про невідповідність такого розміру сторона відповідача не заявляла, клопотання щодо його зменшення не подавала тому з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 6325,00 грн, виходячи з розрахунку: (25000,00 х 25,3 % = 6325,00 грн). \~ \~ \~ \~Стосовно клопотання сторони відповідача про стягнення судових витрат понесених ним в ході розгляду справи суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~22.08.2025 \~ \~ \~ \~р. між [PERSON] , як клієнтом, з однієї сторони та Цокало Т.М., як адвокатом, з іншої сторони, було укладено договір №1352 про надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відзив представника відповідача на позовну заяву надійшов до суду та в ньому зазначено, зокрема, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які очікує понести відповідач з розглядом справи складається з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9500,00 грн., дані витрати стороною відповідача підтверджені належними та допустимими доказами. \~ \~ \~ \~В свою чергу сторона позивача вважає, що дані витрати є неспівмірним з обсягом послуг, наданих відповідачу та є очевидно завищеними, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного провадження, є малозначною, а також типовою для представника Відповідача, що вбачається з відкритих джерел (веб-портал Судова влада). Крім того, участь в судових засіданнях не є обов`язковою. Матеріали справи не містять акт прийому-передачі послуг, докази оплати за надані послуги та взагалі будь-які документи, які підтверджують факт оплати правничої допомоги Відповідачем. \~ \~ \~ \~При цьому суд не знаходить підстав для зменшення розміру витрат на правову допомогу відповідача та вважає, що посилання сторони позивача є необгрунтованими. \~ \~ \~ \~Враховуючи п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 7096,5 грн, виходячи з розрахунку: (9500,00 х 74,7 % = 7096,5 грн). \~ \~ \~ \~

Outcome: partial