Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] 03.04.2024 було укладено кредитний договір № 354933668. За цим договором позивач надав відповідачці грошові кошти в безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачкою первісному кредитору з метою отримання кредиту. Сума кредиту 10000,00 грн строком на 1826 днів. 28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило ТОВ "Таліон Плюс" за плату належі йому права вимоги, а ТОВ "Таліон Плюс" прийняло належні ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 31.12.2020 додатковою угодою № 26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників №296 від 06.08.2024 до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №354933668. 27.02.2025 між ТОВ Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ Таліон Плюс" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняло належні ТОВ Таліон Плюс" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 27.02.2025 до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідачки у сумі 52250,00 грн, з яких: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 37250,00 грн сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн неустойка. Тому позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь вказану суму боргу за кредитним договором № 354933668 в розмірі 52250,00 грн та понесені судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Семенівського району суду Полтавської області від 17.09.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву. Судове засідання призначено на 23.10.2025. 23.10.2025 судове засідання відкладено на 25.11.2025. Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду до суду не з`явився. В позовній заяві просив розгляд даної справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 3 зв.ст.). Відповідачка [PERSON] двічі належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду, копії позовної заяви з додатками та судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Поштове повідомлення повернулися до суду з відміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того судова повістка направлялась відповідачці до зареєстрованого електронного кабінету (а.с. 60, 65). Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подала, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань до суду не направила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом вирішено здійснити заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] 03.04.2024 укладено кредитний договір № 354933668. За цим договором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язалось надати відповідачці грошові кошти в безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, наданими відповідачкою з метою отримання кредиту. Сума кредиту 10000,00 грн строком на 1826 днів (дисконтний період 30 днів з можливістю продовження). Мета отримання кредиту: на споживчі потреби (не цільовий кредит). Процентна ставка: дисконтна процентна ставка 3,65% - 912,50 %; індивідуальна процентна ставка 456,25-912,50 %; базова процентна ставка 912,50 %. Тип процентної ставки - фіксована. Загальні витрати: за дисконтною ставкою:2010,00 грн; за базовою ставкою 7500,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача: за дисконтною ставкою 12010,00 грн; за базовою ставкою 17500,00 грн. Реальна річна процентна ставка 90465,53 грн. Штрафи 0- 5000% від суми простроченого платежу у разі порушення строку оплати будь-якого з платежів на 14 і більше календарних днів, але не більше 50 % від суми кредиту, яка знаходиться у споживача на дату прострочення. Договір підписано одноразовим електронним підписом 2663 (а.с. 6-7, 8-19). Згідно платіжного доручення від 03.04.2025 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало відповідачці [PERSON] грошові кошти в розмірі 10000,00 грн на картку АТ «Райффайзен Банк» 5375-41хх-хххх-1228 згідно кредитного договору № 354933668 від 03.04.2024 (а.с. 20). Відповідно до довідки розрахунку, заборгованість відповідачки становить 52250,00 грн, з яких: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 37250,00 грн сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн неустойка (а.с. 21-22, 23). Відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2\~ст. 615 ЦК України\~одностороння відмовавід зобов`язанняне звільняєвинну сторонувід відповідальностіза порушеннязобов`язання. За вимогами ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанняним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідокпередання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1\~ст.513\~ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України). Відповідно до ч.2\~ст. 516 ЦК України\~якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1\~ст. 1077 ЦК України). 28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язувалось відступити ТОВ "Таліон Плюс" за плату належні йому права вимоги, зазначені і відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язувалось прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31.12.2020 додатковою угодою № 26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції (а.с. 24-27, 28). Згідно п.8.2 Додаткової угоди строк дії цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. Невід`ємною частиною цього Договору є Додаток 1 Форма реєстру прав вимоги, Додаток №2 Форма акту повернення прав вимоги. Разом з тим, до позову не долучено Реєстр прав вимоги, відповідно до якого було передано право вимоги за кредитним договором № №354933668, укладеним з відповідачкою. Крім того, кредитний договір між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено 03.04.2024, в той час як договір факторингу між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено 28.11.2018 та відповідно до додаткової угоди від 31.12.2020 викладено в новій редакції, строк дії якого закінчився 31.12.2021. Інших додаткових угод про продовження дії вище зазначеного договору факторингу суду не надано. 27.02.2025 між ТОВ Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ Таліон Плюс" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняло належні ТОВ Таліон Плюс" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 29-30, 31). Відповідно до реєстру боржників № 2 від 27.02.2025 до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідачки у сумі 52250,00 грн, з яких: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 37250,00 грн сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн неустойка (а.с. 32). Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 7\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч. 2\~ст.43 ЦПК України\~обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 78\~ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Відповідно до п. 5 ч. 3 частини третьої статті 2\~ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність. Відповідно до частин першої - третьої\~статті 2 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру (постанова від 23 жовтня 2024 року у справі №753/25081/21 провадження № 61-8693св24 Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ). Вирішуючи даний спір судом встановлено, що\~стороною позивача не надано та матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідачка [PERSON] має перед позивачем заборгованість за кредитним договором №\~\~354933668 від 03.04.2024, чим порушує його право. Позивачем не надано суду доказів переходу права вимоги (відповідно - Реєстру прав вимоги) за кредитним договором №\~354933668 від 03.04.2024 від первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», яке в свою чергу передало таке право позивачу. В позовній заяві лише зазначено про договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладений між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», про укладення 31.12.2020 додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01, де сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Крім цього зазначено, що відповідно до Реєстру боржників №296 від 06.08.2024 до договору факторингу№28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №354933668 від 03.04.2024, однак таких доказів не надано. Таким чином суд піддає сумніву факт переходу права вимоги до позивача за кредитним договором №354933668 від 03.04.2024. За таких обставин, представником позивача не доведено та судом не встановлено беззаперечного факту порушення відповідачкою [PERSON] прав позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». У зв`язку з відсутністю необхідних доказів суд позбавлений можливості впевнитись у законності права вимоги позивача до відповідачки, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідачки судових витрат також не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed