Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Представник Товариства з обмеженою відповідальністю « Глобал Спліт » Балашов В.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Глобал Спліт » заборгованість за кредитним договором №90361/2113692 від 16.11.2021 в розмірі 32496,49 грн. та за кредитним договором №5/2113692 від 16.11.2021 в розмірі 103426,83 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422, 40 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що відповідно\~до Заяви\~про надання\~Банківської послуги\~«Кредитна картка»,\~16.11.2021р.\~до Договору\~про надання\~Банківських послуг\~№90361/2113692\~від 11.08.2015р.,\~заявник звернулася\~до АТ\~«Креді Агріколь\~Банк» з\~проханням відкрити\~на підставі\~Договору та\~Заяви поточний\~(картковий)\~рахунок та\~видати їй\~кредитну картку\~з встановленим\~кредитним лімітом.\~Загальна вартість\~кредитної лінії\~лінією (розрахована\~виходячи з\~максимально розміру\~Кредитного ліміту)\~-\~86\~515,03\~гривень. Право вимоги за вказаним кредитним договором 18.01.2024\~року було\~відступлене Товариству\~з обмеженою\~відповідальністю «ГЛОБАЛ\~СПЛІТ» на\~підставі Договору\~№2-2024\~про відступлення\~прав вимог\~до боржника\~ [PERSON] за\~кредитним договором\~№90361/2113692\~від 16.11.2021р.\~Сума заборгованості\~на дату\~відступлення права\~вимоги становила\~32496,49\~грн.\~Про відступлення\~права вимоги\~ [PERSON] були\~направлені повідомлення\~від АТ\~«Креді Агріколь\~Банк» та\~ТОВ «ГЛОБАЛ\~СПЛІТ». В зв`язку невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 15.11.2024 р. у Позичальника утворилась заборгованість за Договором №90361/2113692 від 16.11.2021 року у розмірі - 32 496,49грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 21 703,88грн. та простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 10 792,61грн. Окрім того,\~16.11.2021\~року між\~Акціонерним товариством\~«КРЕДІ АГРІКОЛЬ\~БАНК» та\~ [PERSON] \~було укладено\~Кредитний договір\~№5/2113692.\~Відповідно до\~п.\~1.1.\~Кредитного договору,\~Кредитор надає\~Позичальнику кредит\~в сумі\~60000,00\~грн.\~(шістдесят\~тисяч гривень\~00\~коп.)\~строком на\~72\~місяці,\~з 16.11.2021\~року до\~15.11.2027\~року. Право вимоги за вказаним кредитним договором 18.01.2024 року було відступлене Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» на підставі договору №2-2024 про відступлення права вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором №5/2113692 від 16.11.2021р. В зв`язку невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 15.11.2024р. у Позичальника утворилась заборгованість за Договором №5/2113692 від 16.11.2021р у розмірі 103 426,83грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 58 380,17 грн., простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 26 716,66 грн. та простроченої заборгованості за комісією в розмірі 18 330,00 грн. Рух справи Ухвалою суду від 25.12.2024 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання. Ухвалою суду від 08.04.2025 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідачки Зарубіна Є.В. про поновлення строку на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 20.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Участь у справі сторін та інших учасників справи Представник Позивача, в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини зазначені в позові, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про судове засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник Відповідачки в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів зарахування коштів на рахунок відповідачки, а відтак не надано доказів виконання первісним кредитором своїх обов`язків за кредитним договором. Вказує що у договорі №5/2113692 не міститься положень щодо регулювання порядку дострокового стягнення заборгованості. Окрім того, звертає увагу суду на положення ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», відповідно до яких забороняється відступлення права вимоги без згоди боржника, яка є внутрішньо переміщеною особою. Повідомив що будь-яких вимог щодо оскарження вказаних договорів факторингу Відповідачкою пред`явлено не було. Суд, враховуючи належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі про дату, час та місце судового засідання, дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності Відповідачки, яка належним чином була повідомлена про розгляд справи та інтереси якої в судовому засіданні представляв її представник. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думки сторін та їх представників у відкритому судовому засіданні, суд встановив. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Відповідно до Заяви про надання Банківської послуги «Кредитна картка» від 16.11.2021р. до Договору про надання Банківських послуг №90361/2113692 від 11.08.2015р. [PERSON] звернулася до Банку з проханням відкрити на підставі Договору та Заяви поточний (картковий) рахунок та видати їй кредитну картку з встановленим кредитним лімітом на умовах, зазначених в заяві. Загальна вартість кредитної лінії лінією (розрахована виходячи з максимально розміру Кредитного ліміту) - 86 515,03 гривень. Сторони погодили, що протягом строку дії кредитного ліміту, процентна ставка залишається незмінною, крім випадків внесення змін до Заяви за згодою Сторін в порядку, визначеному Заявою, Договором та Правилами. Інші умови щодо встановлення кредитного ліміту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, права та обов?язки Сторін, тощо визначені в Правилах комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті Банку:\~www.credit-agricole.ua. Відповідно до п.6 розділу Додаткова інформація, Заяви про надання Банківської, послуги «Кредитна картка», Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також за договорами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено договори про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною. 18.01.2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою, відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір №2-2024 про відступлення прав вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором, №90361/2113692 від 16.11.2021р. Відповідно до п. 2.1. Договору №2-2024 від 18.01.2024 року Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитним договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до п. 3.1. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі, інші пов?язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Реєстр прав вимоги підписаний Сторонами 19.01.2024 року. В даному реєстрі [PERSON] зазначена за №293. 19.01.2024 року до [PERSON] АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №2-2024 від 18.01.2024 р. до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало Новим кредитором. На виконання умов Договору відступлення прав вимоги [PERSON] була повідомлена про необхідність перерахувати кошти в сумі 32 496,49грн., що відповідає розміру поточних зобов?язань за Договором. В зв`язку невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 15.11.2024 р. у Відповідачки утворилась заборгованість за Договором №90361/2113692 від 16.11.2021 року у розмірі - 32 496,49грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 21 703,88грн. та простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 10 792,61грн 16.11.2021 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] , укладений Кредитний договір №5/2113692. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику кредит, сумі 60000,00 грн. строком на 72 місяці, з 16.11.2021 року до 15.11.2027 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначе Графіком платежів по кредиту, як День повернення кредиту. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, Кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок Позичальника, № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору, всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», та на умовах страхування життя Позичальника, які є невід?ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку: зобов?язаний сплачувати Банку: www.credit-\~agricole.ua. Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору, Позичальник зобов?язаний погашати, кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту щомісяця, в день повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості. Відповідно до п. 2.6 Кредитного договору, Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також за договорами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію, або іншій особі, будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено договори про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною. Відповідно до п.п. 2.6.1 Кредитного договору, у випадку відступлення права вимоги за Договором Банк протягом 10 робочих днів зобов?язаний повідомити Позичальника про такий факт у один із способів (поштове відправлення, текстове, голосове та ініші способи). 18.01.2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір №2-2024 про відступлення права вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором №5/2113692 від 16.11.2021р. Відповідно до п. 2.1. Договору №2-2024 від 18.01.2024 року Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору право вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до п. 3.1. Договору, реєстр прав вимоги підписаний Сторонами 19.01.2024 року, в даному реєстрі [PERSON] зазначена за №294. 19.01.2024 року до [PERSON] АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №2-2024 від 18.01.2024 р. до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу, стало Новим кредитором. На виконання умов Договору відступлення прав вимоги, [PERSON] , була повідомлена про необхідність перерахувати кошти в сумі 103 426,83грн., що відповідає розміру поточних зобов?язань за Договором. 08.04.2024 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до [PERSON] було направлено лист-пропозицію, де повідомили, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №2-2024 від 18.01.2024р. Також було запропоновано розглянути пропозицію щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором №5/2113692 від 16.11.2021 року, шляхом погашення частини богу (дисконт 20%), а саме оплата суми 82 741,46грн. В зв`язку невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 15.11.2024р. у Позичальника утворилась заборгованість за Договором №5/2113692 від 16.11.2021р у розмірі 103 426,83грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 58 380,17 грн., простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 26 716,66 грн. та простроченої заборгованості за комісією в розмірі 18 330,00 грн. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ч. 1 ст.\~1077, ч. 1 ст.\~1084 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, проценти за користування кредитом\~це проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1\~ст. 1048 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17. Що стосується доводів сторони відповідача щодо того, що відступлення права вимоги відбулося без згоди боржника, яка є внутрішньо переміщеною особою, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частини першої\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом\~статті 1079 ЦК України\~сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У частині першій\~статті 516 ЦК України\~зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша\~статті 514 ЦК України). Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Згідно зі\~статтею 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до\~ст. 1 Закону України\~«Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»\~внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Відповідно до\~ст. 4 Закону України\~«Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»\~факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених\~статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. 4, 6\~ст. 9-2 Закону України\~«Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»\~відступлення (продаж, передання) права вимоги за кредитним договором та/або договором позики, позичальником за яким є внутрішньо переміщена особа, визначена частиною першою цієї статті, без згоди боржника забороняється. Дія абзацу першого цієї частини не поширюється на кредиторів, віднесених до категорії неплатоспроможних, а також на банки, щодо яких здійснюються процедури виведення з ринку відповідно до\~Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Положення частин першої - п`ятої цієї статті поширюються виключно на кредитні договори та договори позики, укладені: до дати початку тимчасової окупації з позичальниками, які після зазначеної дати залишили або покинули своє місце проживання на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України; до 14 квітня 2014 року з позичальниками, які після зазначеної дати залишили або покинули своє місце проживання на території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. Судом встановлено, що 30.09.2022 року [PERSON] була взята на облік як внутрішньо переміщена особа. За змістом\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Стороною Відповідача не надано доказів того, що договір факторингу №2-2024, який укладений 18.01.2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» оскаржувався та був визнаний недійсним. Таким чином, цей договір є дійсним. Що стосується доводів відповідача, що позивачем не надано доказів зарахування коштів на рахунок відповідачки. Позивачем на підтвердження наявності невиконаних кредитних зобов`язань надано в тому числі банківські виписки (а.с.26, 44-53). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого\~наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року № 578/5(далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Згідно із бухгалтерським обліком, якість кредиторської заборгованості характеризується показниками, що відбивають своєчасність здійснення розрахунків по зобов`язанням. Приклад цього дає показник частки простроченої кредиторської заборгованості в загальному обсязі. Дані для розрахунку таких показників (саме розрахунку заборгованості) приводяться в розділі «Дебіторська і кредиторська заборгованість» Додатка до бухгалтерського балансу (форма № 5), який складається на підставі первинної бухгалтерської документації в розумінні\~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». При цьому, у вказаному розділі наводяться дані про рух відповідних показників кредиторської заборгованості. Надані Позивачем виписки суд вважає належними та допустимими доказами того, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитними договорами виконав. Що стосується порушення порядку дострокового стягнення заборгованості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються приписи законодавства про захист прав споживачів (частина друга\~статті 627 ЦК України\~у редакції\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя\~статті 1054 ЦК України\~у вказаній редакції). Споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини першої\~статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»). 10 червня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні.\~Закон України «Про захист прав споживачів»\~застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування»\~(стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у редакції, чинній з 10 червня 2017 року). Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів\~Закону України «Про захист прав споживачів». З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється\~Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також\~Закон України «Про захист прав споживачів». Визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16). Якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність (частина десята\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~зі змінами, передбаченими\~Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року). Наведені приписи дають підстави для висновку, що частина десята статті 11\~зазначеного Закону\~у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року, встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Отже, звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього, як у позичальника, відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц, в постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 658/4072/15-ц (провадження № 61-1494св23). Відповідно до пункту 11\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», передбачена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема і щодо порядку дострокового повернення кредиту (пункт 11 частини 3). Статтею 12 вказаного Закону\~передбачено умови договору про споживчий кредит, серед яких також порядок дострокового повернення кредиту (п.13). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу\~(частина друга\~статті 1050 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ч. 4\~ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування»\~уразі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Враховуючи, що частина десята\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, містила положення про застосування обов`язкового досудового врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, а після 10 червня 2017 року на ці правовідносини почала поширюватися частина четверта\~статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», суд вважає, що правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц (провадження №14-680цс19), є релевантною для даних правовідносин та може бути застосована в частині наслідків для кредитора у разі невиконання передбаченого законодавством досудового врегулювання спору. Матеріали справи\~свідчать про\~те,\~що Договір\~№5/2113692 не містить положень щодо регулювання порядку дострокового стягнення. Не містять умови кредитного договору і положення, що у випадку прострочення виконання позичальником своїх зобов`язань відбувається автоматична зміна строку кредитування. Строк дії договору\~15.11.2027 ( п. 1.1. Договору Кредиту) З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що позивачка має заборгованість за Договором №5/2113692 від 16.11.2021р у розмірі 103 426,83грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 58 380,17 грн., простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 26 716,66 грн. та простроченої заборгованості за комісією в розмірі 18 330,00 грн. 19 січня 2024 року Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» направило [PERSON] , повідомлення про відступлення права вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» за кредитним договором №5/2113692 від 16.11.2021р за змістом якого [PERSON] повідомлено лише про відступлення права вимоги та про необхідність перераховувати кошти на реквізити нового кредитора, при цьому, жодних вимог щодо дострокового повернення заборгованості до відповідачки не заявлялось ( а.с. 55). При цьому, матеріали справи не містять відповідної вимоги щодо дострокового повернення коштів ані від банку, ані від нового кредитора. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що кредитор не дотримався обов`язкового досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, а саме не направив відповідачці вимогу про таке погашення кредиту до моменту звернення до суду із цим позовом, у зв`язку з чим правові підстави для дострокового стягнення із [PERSON] усієї суми кредиту в розмірі 103 426,83грн. відсутні. Схожі висновки викладено в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 554/13800/14-ц (провадження № 61-10590св23). Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за Договором №5/2113692 від 16.11.2021р сума заборгованості за кредитом (в тому числі тіло кредиту розраховано до 17.11.2024 року), в той час як строк дії договору спливає 15.11.2027 року. Тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення за Договором №5/2113692 від 16.11.2021р простроченої заборгованості за основним боргом станом на день звернення до суду у розмірі 21804,87 грн., простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 26 716,66 грн. та простроченої заборгованості за комісією в розмірі 18 330,00 грн., а всього 66851, 53 грн. В іншій частині позовних вимог варто відмовити. Що стосується договору №90361/2113692 від 16.11.2021 року, то Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» та його правонаступник ТОВ «Глобал Спліт» виконали свої обов`язки за договором, а відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, таким чином остання має заборгованість за Договором №90361/2113692 від 16.11.2021 року у розмірі - 32 496,49грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 21 703,88грн. та простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 10 792,61грн. Вказана заборгованість підлягає стягненню. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положеньст. 141 ЦПК України. Оскільки суд вирішив позов задовольнити частково, то з відповідачки на користь ТОВ ««Глобал Спліт» » підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1768,35 грн.

Outcome: partial