Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~До суду надійшла заява представника [PERSON] ,\~адвоката Вертелецького\~Миколи Олександровича,\~заінтересована особа:\~ [PERSON] про\~встановлення факту\~постійного проживання\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,в якій просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини. В обґрунтування\~заяви вказано,\~що заявниця\~ [PERSON] \~є донькою\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] \~та свідоцтвом\~про одруження\~серії [NUMBER] .\~Заінтересована особа\~ [PERSON] -\~є рідним\~братом заявниці\~і сином\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] .\~ [INFO] у\~віці 76\~років померла\~мати заявниці\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№ 15058,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть серії\~ [NUMBER] .\~Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилась спадщина,\~до складу\~якої входить\~квартира [ADDRESS] .\~ [PERSON] \~заповіту за\~життя не\~складала,\~отже спадкування\~відбувається за\~законом.\~Спадкоємцями першої\~черги після\~смерті [PERSON] \~є її\~рідні діти:\~ [PERSON] та\~ [PERSON] .\~Мати та\~батько заявниці\~на час\~відкриття спадщини\~у шлюбі\~не перебували,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про розірвання\~шлюбу від\~04.12.1990\~року серії\~ [NUMBER] . Так після розірвання шлюбу і короткого припинення спільного проживання вже на початку 1991 року [PERSON] та [PERSON] відновили спільне проживання продовжили бути однією сім`єю, спільно виховували дітей, підтримували одне одного. Батьки заявниці [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та постійно проживали за адресою [ADDRESS] . При цьому мати заявниці [PERSON] тривалий час (більше 10 років) хворіла на хронічні захворювання серцево-судинної системи, мала інші тяжкі вікові хвороби, що ускладнювали одна одну, а саме: цукровий діабет 2 типу з ускладненнями, мультифокальний атеросклероз, тяжку форму ішемічної хвороби серця, діабетичну ангіопатію, що прискорювала руйнування судин, посилюючи атеросклероз та ішемію. Так у 2019 році [PERSON] перенесла операцію на відкритому серці внаслідок чого їй було проведено одночасно аортокоронарне шунтування (відновлення кровотоку до серця) та протезування аортального клапана. У зв`язку з повним порушенням провідності серця ("Передсердно-шлуночкова блокада повна") [PERSON] було імплантовано (кардіостимулятор). Заявниця [PERSON] постійно допомагала матері, приймала участь у її лікуванні, супроводі при відвідування сімейних та профільних лікарів, догляду за нею. Однак з плином часу стан [PERSON] погіршився на стільки, що це змусило [PERSON] переїхати до квартири за місцем проживання матері, як для догляду, так і для надання необхідної медичної допомоги (оскільки заявниця має медичну освіту та працює старшою мед.сестрою у лікарні). Вказана необхідність також була обумовлена потребою у догляді за батьком [PERSON] що також є особою похилого віку, має вікові захворювання, не міг надавати допомогу дружині і сам через неперенесений інсульт, має потребу у сторонньому догляді і допомозі. Отже з осені 2023 року [PERSON] постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] та батьком за адресою [ADDRESS] . Як вбачається з виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 15.08.2025 [PERSON] також хворіла на тяжке системне ураження судин, що призвело до повної закупорки ("оклюзії") артерій правої ноги та "стенозу" значного звуження артерій лівої ноги, а також до "субоклюзії" та "стенозу" сонних артерій. У зв`язку з терміновою необхідністю проведення оперативного втручання, [PERSON] була госпіталізована до ДУ Національний науковий центр хірургії та трансплантології імені О.О. Шапімова" у м. Києві, де [INFO] і померла. Саме її донька [PERSON] супроводжувала мати до Києва, оплачувала таку поїздку, а також несла витрати на лікарські засоби та медичні препарати. У липні 2025 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. за заявою про заведення спадкової справи, щодо спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] та видачою свідоцтва про право на спадщину за законом. 10.07.2025 року приватний нотаріус Нароха О.В. за вих. № 277/02-14 видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. За змістом вказаної постанови, з урахуванням фактів того, що спадкодавець [PERSON] 1947 р.н. була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . а спадкоємиця [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , нотаріус дійшла висновку, що на день смерті спадкодавця фактичного прийняття спадщини не було. Без встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою вона не має можливості реалізувати своє право на спадщину. Ухвалою суду від 25.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 08.10.2025 до суду від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу надійшла копія спадкової справи № 52/2025 після смерті [INFO] [PERSON] . В судовому засіданні заявник та її представник, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримали, просили суд заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа: [PERSON] , в судовому засіданні пояснив, що є рідним братом заявниці та сином померлої [PERSON] . Вказав, що заяву на прийняття спадщини до нотаріуса не подавав, не заперечує проти задоволення заяви. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку заявниці та її представника, взявши до уваги пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , приходить до наступного. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Відповідно допп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідний висновок викладений у постанові Верховного суд від 12 квітня 2022 року у справі № 175/2730/20 провадження № 61-19265св21). Статтею 315 ЦПК України\~визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.01.1983 виданого відділом ЗАГС Шевченківського райвиконкому [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , яка є матір`ю заявниці померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] , який є батьком заявниці на момент смерті матері проживав разом з нею, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між ними розірвано. 28 листопада 2025 року, в судовому засіданні, були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які також підтвердили обставини зазначені в заяві, суду пояснили, що заявниця є медичним працівником, постійно здійснювала догляд за батьками, у зв`язку із тяжкістю хвороби матері та перенесеним інсультом батька, та проживала на момент смерті матері разом з ними, оскільки останні не могли самостійно обслуговувати себе. 25 вересня 2025 року відповідно до ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. завірену належним чином копію спадкової справи, яка була відкрита після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На адресу суду надійшла належним чином завірена спадкова справа №52/2025 від 03.07.2025 після померлої [INFO] [PERSON] , відповідно до якої [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини, будь-які інші спадкоємці не зверталися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, хоча були повідомлені про її відкриття. Як вказала заявниця, на час смерті своєї матері [PERSON] , вона постійно проживала разом з нею та батьком за однією адресою та здійснювала за матір`ю догляд у зв`язку з її захворюванням, тому вважала себе такою, що спадщину прийняла. На даний час вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки вони з матір`ю були зареєстровані за різними адресами, тому звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, факт постійного проживання заявниці [PERSON] , зі спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. На підставі викладеного, ст. ст.\~1216-1218,\~1268,\~1269,\~1270 ЦК України,

Outcome: approved