Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

06.10.2025 року позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Фоміна А.М., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 квітня 1990 року відділом ЗАГС Фрунзенського райвиконкому м.Харкова, актовий запис №227. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач [PERSON] знаходиться з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 06.04.1990 року. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Так, представник позивача вказав, що зазначений шлюб між сторонами був укладений з метою безперешкодної імміграції позивача з УРСР. Жодного спільного побуту сторони не вели, не проживали однією сім`єю. При цьому із домовленістю укладення шлюбу було те, що відповідач через певний проміжок часу після від`їзду позивача, звернеться до суду із заявою про розірвання шлюбу. У листопаді 1990 року, [PERSON] іммігрував з території України до Ізраїлю, отримав громадянство Ізраїлю та здав паспорт громадянина УСРС. Приблизно у серпні 2025 року, позивачу стало відомо, що [PERSON] не зверталася до суду із заявою про розірвання шлюбу. Оскільки, юридично, [PERSON] ще перебуває із відповідачем в шлюбі на території України, що є неприйнятним для позивача, останній змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 17.10.2025 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження у справі. Крім того, зобов`язано позивача надати до суду оригінал свідоцтва про шлюб для залучення до матеріалів справи. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Фомін А.М. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. В позовній заяві позивач просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Крім того, 10.11.2025 року представник позивач надав до суду оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 04.11.2025 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. 19.11.2025 року надала заяву, якою просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Крім того, долучила до матеріалів справи оригінал свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.04.1990 року. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу,\~у відповідності\~до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши доводи сторін, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 квітня 1990 року відділом ЗАГС Фрунзенського райвиконкому м.Харкова, актовий запис №227 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.04.1990 року). Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. Відповідно до ч.2 ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя. При цьому, ст. 111 СК України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. До суду клопотань про надання строку на примирення не надходило. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved