Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

14 квітня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєві надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України (позивач) до [PERSON] (відповідач) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, а саме 148 248,00 грн. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.06.2024 відповідач, керуючи транспортним засобом DODGE д.н.з. [NUMBER] в м. Миколаїв здійснив зіткнення з автомобілем Mitsubishi д.н.з. [NUMBER] , який зазнав механічних пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була та потерпілий звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди. Відповідно до звіту оцінювача вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 190\~248,00 грн. Розмір регламентної виплати склав 148\~248,00 грн, яку було виплачено потерпілому. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від відповідача компенсації у повному обсязі регламентної виплати. \~ \~ \~ \~06 серпня 2025 року надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що транспортний засіб, що належить потерпілому, не зазнав повного знищення, а перебуває у ремонтопридатному стані, тому розмір шкоди не може включати повну ринкову вартість автомобіля. У потерпілого вже є рішення про стягнення різниці між фактичними збитками та регламентною виплатою, проте МТСБУ заявляє ще один позов на додаткову суму, що в сукупності перевищить ринкову вартість автомобіля щонайменше на 100\~000,00 грн. Це суперечить ст.ст. 1192, 1195 ЦК України, згідно з якими шкода відшкодовується лише в межах фактично завданих збитків, і не більше. Посилаючись на Постанову ВС від 12.12.2019 № 127/16454/17, від 21.06.2023 № 761/35667/20,вважає, що МТСБУ за відсутності доведених реальних збитків та з огляду на вже стягнуту суму, порушує принцип недопущення необґрунтованого збагачення потерпілого та просить відмовити у задоволення позову, у разі необхідності призначити судову автотехнічну експертизу. 18 серпня 2025 року надійшла відповідь на відзив, яка мотивована тим, що відповідно до п.п. 30.1, 30.2. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 606\~485,06 грн, ринкова вартість автомобіля на дату оцінки 190\~248,00 грн. Вартість автомобіля в пошкодженому стані 42000 грн, отже шкода склала 148\~248,00 грн, яку було виплачено потерпілому. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не прибув, у відповіді на відзив просив про розгляд справи без його участі. Відповідач та його представник в судове засідання не прибули повторно, причину не повідомили. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2025 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у тому, що 06.06.2024 р. о 13 год. 20 хв. в м. Миколаїв, на перехресті вул. 6 Слобідська та вул. Погранична водій [PERSON] керував транспортним засобом Dodge Journey д.н.з. [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки при виїзді з другорядної дороги на головну, не надав перевагу та допустив зіткнення з рухаючимся по головній дорозі транспортним засобом Mitsubishi Lancer з д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] після чого відбулось перекидання транспортного засобу Dodge Journey д.н.з. [NUMBER] з послідуючим неконтрольованим рухом на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з транспортним засобом Jeep Compas з д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , яка знаходилась в стані стоянки, після чого зіткнувся з стоячим позаду транспортним засобом Ford Transit з д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримані механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована. Власник транспортного засобу Mitsubishi Lancer з д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , 07 червня 2024 року звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) із заявою про отримання відшкодування. За даними\~висновку за\~звітом №\~58-24\~від 24\~липня 2024\~року,\~проведеного на\~замовлення \~МТСБУ,\~вартість відновлювального\~ремонту належного\~ [PERSON] \~автомобіля становить\~606\~485,06\~грн,\~що перевищує\~його ринкову\~вартість на\~момент пошкодження\~(190\~248,00\~грн).\~З огляду\~на той\~факт,\~що вартість\~відновлювального ремонту\~перевищує ринкову\~вартість автомобіля\~матеріальний збиток\~завданий [PERSON] \~як власнику\~пошкодженого автомобіля\~Mitsubishi\~Lancer\~з д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~оцінювачем визначено\~в сумі\~190\~248,00\~грн. \~ \~ \~ \~Згідно з відомостями AUTOonline компанії Audatex, вартість аітомобіля Mitsubishi Lancer з д.н.з. [NUMBER] після ДТП скаладає 42\~000 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі наказу від 22.08.2024 МТСБУ виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 148\~248,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №925517. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~26.08.2024 позивач МТСБУ надіслав відповідачу [PERSON] лист, яким запропонувало компенсувати МТСБУ витрати у сумі 148\~248,00 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~12 травня 2025 року Інгульським районним судом м. Миколаєва у справі № 487/7329/24 ухвалено рішення, яким задоволено частково позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. Стягнуто 42000 грн майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 8000,00 гр.н. в рахунок відшкодування моральної шкоди. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті). У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України від 01 липня 2004 року№ 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Підпунктом «а» частини 41.1 статті 41 Закон № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частинами 2 та 3 статті 22 вказаного Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньої-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим-юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. Підпунктом 38.2.1. частини 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі матеріалів справи встановлено та не оспорювалось сторонами, що винуватцем ДТП, яким завдано шкоди автомобілю Mitsubishi Lancer з д.н.з. [NUMBER] є позивач [PERSON] . Позивач МТСБУ здійснив виплату відшкодування потерпілій особі шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу потерпілого, а отже виконав покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 22 зазначеного Закону. З урахуванням вимог статті 1191 ЦК України, суд дійшов, до висновку про наявність у позивача, після проведеної виплати потерпілій особі, права зворотної вимоги до відповідача. Щодо розміру відшкодування, суд відхиляє доводи відповідача про те, що автомобіль потерпілого не зазнав повного знищення та щодо подвійного стягнення шкоди, яка вже стягнута за рішення суду. Суд зазначає, що за даними висновку за звітом № 58-24 від 24 липня 2024 року, вартість відновлювального ремонту належного [PERSON] автомобіля становить 606 485,06 грн, що перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження (190 248,00 грн) та з огляду на це матеріальний збиток завданий власнику пошкодженого автомобіля Mitsubishi Lancer з д.н.з. [NUMBER] , оцінювачем визначено в сумі 190 248,00 грн, що узгоджується з п. 8. 2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, відповідно до якого, у разі, якщо вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу (далі КТЗ) перевищує ринкову вартість КТЗ на момент його пошкодження, то відновлення автомобіля є економічно недоцільним, а розмір матеріального збитку, що заподіяний власнику КТЗ, приймається рівним ринковій вартості автомобіля на момент його пошкодження. Вказаний висновок оцінювача також відповідає п. 30.1. Закону № 1961-IV, відповідно до якого транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Жодних даних, які б свідчили про неналежність або недопустимість цього звіту оцінювача за матеріалами справи не встановлено та відповідачем на доведення висловленої у відзиві позиції також не зазначено, доказів на підтвердження твердження відповідача про те, що транспортний засіб потерпілого на зазнав повного знищення не подав. Відповідач у відзиві лише висловив думку про призначення експертизи, у разі необхідності. Проте клопотання про призначення експертизи не подав. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, суть якого розкрита у статті 12 ЦПК України. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Отже, за принципом змагальності, збір та підготовка фактичного матеріалу (доказів), необхідних для вирішення спору між сторонами покладається саме на сторони, суд лише оцінює надані учасниками справи докази, проте сам їх не збирає. Тож можна зробити висновок, що суд не втручається у процесуальну діяльність учасників процесу (реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання покладених на них процесуальних обов`язків), крім випадків, передбачених ЦПК України. Спір у цій справі не відноситься до категорії справ, де суд зобов`язаний за власною ініціативою збирати докази. Відповідач не реалізував свого права на подання до суду доказів і доведення своєї позиції щодо обставин, на які він посилався. Тому під час ухвалення рішення суд зважає на ті докази, які наявні у справі. Разом з цим, відповідачем надано рішення від 12 травня 2025 року Інгульського районного суду м. Миколаєва у справі № 487/7329/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, в якому вирішувалось питання щодо повного відшкодування шкоди, спричиненої ДТП та судом встановлено розмір матеріального збитку, завданого [PERSON] , 190 248,00 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили 12.06.2025. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З урахуванням наданих доказів суд дійшов висновку, що майнова шкода, завдана потерпілому унаслідок пошкодження транспортного засобу, відповідає його вартості до моменту ДТП і становить 190 248,00 грн. Відповідно до п. 30.2. Закон № 1961-IV, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи наведене, МТСБУ правомірно визначено суду відшкодування 148\~248,00 грн (190\~248,00 42\~000). Таким чином, саме указану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до вимог статті 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 ст. 38 Закону № 1961-IV. Враховуючи наведене, позов належить задовольнити. Розподіляючи судові витрати, суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved