Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Представник позивача Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" Ляр Д.Ю. звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивача зазначено, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 16.03.2009 року підписала заяву №б/н, після чого їй було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у розмірі, що визначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та надано кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 47 000 грн. Однак відповідачка належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим у неї станом на 18.08.2025 року виникла заборгованість у загальному розмірі 48 183,13 грн., яка складається 38734,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9448,69- заборгованість за простроченими відсотками, у зв`язку із чим просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Представник позивача, у судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надсилала. Ухвалою суду від 01.12.2025 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, в той же час представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 16.03.2009 року підписала заяву №б/н, після чого їй було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у розмірі, що визначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та надано кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 47 000 грн. Відповідачка підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу, отримав кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 03/13, тип Універсальна.В подальшому Відповідачкою для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки:1. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії 03/16, тип - Картка"Універсальна"; 2. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії 02/19, тип Картка "Універсальна", 3. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії 08/22, тип Картка "Універсальна". Відповідно до вказаної Заяви відповідачка погодилася, що підписанням цього документа на підставі ст. 634 ЦК України вона приєднується до розділу «Загальні положення» , підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддаленні картки обслуговування», «Оплата частинами та миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановленні в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Крім того, підписанням Анкети-заяви відповідачка вказала, що ознайомилась з Умовами і правилами надання банківських послуг, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, які розміщено на офіційному веб-сайті банку https://privatbank.ua/terms, пам`яткою клієнта, тарифами та отримав їх примірник (шляхом самостійного роздрукування / в електронній формі шляхом власноручного підписання електронним підписом та направленням повідомлення про одержання). Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а відповідачка, отримуючи кредитні картки, фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідачка мала безперервний доступ до самого рахунку. В процесі користування кредитом відбулася зміна відсоткової ставки на 42% річних. Проте клієнт не надавала банку жодного разу заперечення розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашала заборгованість, що свідчить про обізнанність клієнта з умовами кредитування. У зв]язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, Банк пішов на зустріч клієнту та скасував відсоткову ставку в березні 2022- розмір 0%, а в подальшому із 01.04.22 відсоткова ставка повернута до погодженого розміру. Станом на 18.08.2025 року у відповідачки виникла заборгованість в загальному розмірі 48 183,13 грн., яка складається 38734,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9448,69- заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідачки. Таким чином, у порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом або виконуючи зобов`язання частково, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved