Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») звернулося в суд із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 631699107 у розмірі 285 576,01 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 23.06.2021 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631699107 (далі - кредитний договір), за умовами якої банк зобов`язався надати відповідачу кредит, а останній - повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі з сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту, натомість [PERSON] взятих на себе зобов`язань за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 285 576,01 грн. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Враховуючи малозначність справи, ухвалою судді від 19.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлялась про дату, час та місце проведення такого, у поданій заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника АТ «Сенс Банк», проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання шляхом скерування судових повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку рекомендованими поштовими відправленнями на адресу його зареєстрованого місця проживання та повідомлень із судовими повістками про виклик до суду на номер телефону, що підтверджується відповідними довідками про доставку повідомлень. Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Отже, в разі коли фактичне місце проживання особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її заявленому місцю проживання, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу. Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації щодо місця проживання особи, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм зареєстрованим місцем проживанням покладається саме на фізичну особу. З огляду на викладене, враховуючи те, що судом неодноразово відкладався розгляд справи, однак в судове засідання відповідач повторно не з`явився, доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог статей 280 - 283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою усіх учасників справи, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 23.06.2021 між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії. За умовами договору Банк надає послуги Клієнту з обслуговування кредитної картки, а також надає Клієнту кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії, протягом строку дії якої після повернення наданого Клієнту кредиту або його частини, Банк здійснює подальше кредитування Клієнта в межах її ліміту шляхом надання траншів. Разом з тим, встановлено такі умови: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлюваної кредитної лінії; найменування продукту - «RED»; мета кредиту - для особистих потреб; сума встановленої кредитної лінії - 117 800,00 грн.; максимальна сума кредиту - 200 000,00 грн; процентна ставка за користування кредитною лінією для торгових операції та/або операцій зняття готівки - 35,99%; тип процентної ставки - фіксована. Для клієнта випущена міжнародна платіжна карта MasterCard DEBIT WORLD строком дії 5 років з моменту випуску. Вищевказаний договір було підписано відповідачем з використанням електронного цифрового підпису за допомогою одноразового ідентифікатора 5496, як це передбачено Законом України «Про електронну комерцію». Дана обставина підтверджується наданою представником позивача довідкою про ідентифікацію [PERSON] , у якій вказано, що акцепт договору позичальником здійснено одноразовим ідентифікатором 5496 (підписання аналогом ЕЦП), що було відправлено відповідачу 23.06.2021 року на його номер мобільного телефону - [NUMBER] . 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Позивач на підтвердження існування заборгованості у відповідача за кредитним договором надав деталізований розрахунок заборгованості за договором та виписку по рахунку, яка містить інформацію про здійснені відповідачем операції по картці за період із 23.06.2021 по 24.04.2025. Згідно з розрахунком заборгованості за договором станом на 24.04.2025 загальний залишок заборгованості [PERSON] за наданим кредитом становить 285 576,01 грн., з яких: 168 591,23 грн. - прострочене тіло кредиту, 82 194,34 грн. - відсотки за користування кредитом, 33 567,81 грн. - тіло кредиту, 1 222,63 грн. - відсотки за прострочене тіло кредиту. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Положеннями ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За умовами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Норми статей 610, 611 ЦК України вказують на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини 1, 2 ст. 612 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. З досліджених судом доказів встановлено, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, підписаного останнім одноразовим ідентифікатором. У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок про те, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, надана позивачем виписка про рух коштів по картці підтверджує обставини видачі кредиту, його розміру, а також розміру заборгованості за кредитом, відповідач активно користувався рахунком, здійснював з нього платежі тощо. Водночас, наданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно з яким загальний залишок заборгованості [PERSON] за наданим кредитом становить 285 576,01 грн., містить детальний розпис нарахованої заборгованості за кредитним договором, дати здійснення відповідачем платежів, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Вказана заборгованість відповідачем не погашена та в порядку, встановленому процесуальним законом, не спростована. Саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача (позиція Верховного Суду у постанові від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21). Враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження їх повернення, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, останній не надав, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 631699107 у розмірі 285 576,01 грн. Окрім цього, з врахуванням вимог частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 426,91 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 26.11.2025.

Outcome: approved