Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У квітні 2025 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі також - ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , позичальник, відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договором позики в загальному розмірі 73 213,76 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 06.05.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 10130-05/2024. 19.09.2024 між ТОВ «Аванс Кредит та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19092024, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки на суму 20 790 грн, з яких: 6 300 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 11 340 грн - заборгованість за процентами; 3 150 грн - заборгованість за штрафними санкціями. 13.05.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено електронний договір позики № 78692914. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21. Відповідно до реєстру боржників до цього договору № 12 від 22.11.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за договором позики № 78692914 на суму 21 175 грн, з яких: 5 500 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 154 675 грн - заборгованість за відсотками. 06.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 8872547. 28.09.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19092024, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 8872547 на суму 19 750 грн, з яких: 5 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 14 250 грн - заборгованість за процентами; 500 грн - заборгованість за комісією. 17.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 10254832. 27.10.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27102023/1, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 10254832 на суму 11 498,76 грн, з яких: 2 730 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 8 418,76 грн - заборгованість за процентами; 350 грн - заборгованість за комісією. Всупереч умов кредитних договорів та договору позики відповідачка не виконала свої зобов`язання, не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. Ухвалою судді від 09.05.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 02.06.2025 від відповідачки надійшов відзив на позовну заявуразом з доказами, на яких ґрунтуються її заперечення проти вимог позивача. Вирішуючи питання про прийняття до розгляду відзиву та доданих до нього доказів, суд застосовує такі процесуальні норми та виходить з таких мотивів. Статтею 178 ЦПК України визначено, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Згідно з частинами четвертою та п`ятою цієї норми копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, а до відзиву додаються, зокрема, документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. За приписами частини дев`ятої статті 83 цього Кодексу копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. В ухвалі про відкриття провадження у справі суд також зазначив про необхідність додання до відзиву доказів, які підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, проте такі докази відповідачкою не надані. Обсяг доданих до відзиву доказів не є надмірним і на те, що такі докази є у позивача або вони є публічно доступними, відповідачка не послалась. Наведене дає підстави для висновку, що відзив та додані до нього докази подані з порушенням порядку, встановленого процесуальним законом, а тому суд не бере до уваги пояснення, викладені відповідачкою у відзиві, та надані нею докази, і вирішує справу на підставі пояснень та доказів позивача. Дослідивши надані позивачем докази і його письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. 13.05.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавцем) та [PERSON] (позичальником) укладено електронний договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78692914, предметом якого є зобов`язання позикодавця передати у власність позивальнику грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника та зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. У паперових копіях договору позики з додатками, наданих позивачем на підтвердження факту укладення договору позики, викладені основні умови цього договору, а саме: сума позики -4 300 грн; строк позики - 24 дні; дата повернення позики - 06.06.2023;тип процентної ставки - фіксована; розмір базової процентної ставки - 2,5% за 1 день; розмір процентної ставки, яка застосовується у разі понадстрокового користування позикою - 2,70% за 1 день. Відповідно до пункту 4. договору проценти нараховуються на залишок позики щоденно, включаючи дати отримання та повернення позики. Підписанням цього договору позичальник підтвердила, що ознайомилась на сайті позикодавця з повною інформацією про нього та його послуги, з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», вивчила цей договір та розміщені на сайті Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), їх зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, які їй зрозумілі (пункти 5.1.-5.3.). Відповідно до пункту 20 договору його укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним (пункт 21.). Цього ж числа (13.05.2023) сторони договору позики уклали додаткову угоду до нього, якою збільшили суму наданої позичальнику позики на 1 200 грн, тобто до 5 500 грн, та внесли зміни до таблиці обчислення загальної вартості кредиту. Договір позики та додаткова угода до нього підписані електронним підписом відповідачки, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора uaQWaw0Ig0, про що свідчать відповідні записи на вказаних документах. 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»(клієнт) уклали договір факторингу № 14/06/21 та підписали акт прийому - передачі Реєстру боржників до договору факторингу. Предметом цього договору є зобов`язання фактора передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату та зобов`язання клієнта відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. 28.07.2021 та 22.11.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклали додаткові угоди № 2 та № 13 до договору факторингу № 14/06/21. Першою з цих угод сторони поклали на фактора обов`язок повідомити боржників про відступлення права вимоги протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги, а у додатковій угоді № 13 встановили загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно Реєстру боржників № 12 від 22.11.2023, та ціну продажу зазначених прав вимоги. Згідно з даними витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 22.11.2023 № 12 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] за договором позики № 78692914на суму 21 175 грн, з яких: 5 500 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 15 675 грн - заборгованість за процентами. 17.05.2023 між ТОВ «Мілоан» (кредитодавцем) та [PERSON] (позичальником) укладено електронний договір про споживчий кредит № 102548532 (далі також - кредитний договір № 102548532), предметом якого є зобов`язання кредитодавця на умовах, визначених договором, надати позичальнику грошові кошти у визначеній сумі (кредит) та зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше остаточного погашення заборгованості, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. У паперових копіях кредитного договору № 102548532 та паспорті споживчого кредиту, наданих позивачем на підтвердження факту укладення договору, викладені основні умови кредитування, а саме: сума кредиту - 3 500 грн; строк кредитування - 105 днів, пільговий період - 15 днів, поточний період - 90 днів;остаточна дата погашення заборгованості - 30.08.2023; строк та спосіб надання кредиту - 17.05..2023 у безготівковій формі на рахунок з використанням карти № [NUMBER] ; тип процентної ставки - фіксована; розмір процентної ставки, яка застосовується протягом пільгового періоду (15 днів, що настає з дня видачі кредиту і завершується 01.06.2023 (рекомендована дата платежу) - 1,50% за 1 день (787,50 грн); стандартна процентна ставка - 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (9 450 грн); комісія за надання кредиту - 350 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту Відповідно до пункту 2.2.2. договору нарахування процентів здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту на дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожний день користування, з урахуванням особливостей, передбачених пунктом 2.2.3. договору. Проценти нараховуються за стандартною ставкою, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій та з інших причин визначена в пункту 1.5.2. процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку (пункт 2.2.3.). Згідно з умовами, визначеними у Додатку № 1 до цього договору - Графіку платежів, крайньою датою повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії є 30.08.2023. У разі прострочення позичальником зобов`язань зі справи заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування (датою остаточного погашення заборгованості) з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною ставкою, передбаченою пунктом 1.5.3. договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (пункт 4.2.). Відповідно до пункту 6.1. договору його укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційної системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність - комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) (пункт 6.2.). У пункті 6.3. договору зазначено, що приймаючи пропозицію товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі Правилами (Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового на сайті кредитодавця), паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил. Договір про споживчий кредит підписаний електронним підписом відповідачки, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора Z69255, про що свідчить відповідний напис на договорі. Факт надання ТОВ «Мілоан» відповідачці кредиту в розмірі 3 500 грн підтверджується платіжним дорученням від 17.05.2023 № 64889663. 27.10.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «Мілоан» (клієнт) уклали договір факторингу № 27102023/1 та підписали акт приймання-передачі Реєстру боржників до договору факторингу. Предметом цього договору є зобов`язання фактора передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату та зобов`язання клієнта відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно з даними витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 27102023/1 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 102548532 на суму 11 498,76 грн, з яких: 2 730 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 8 418,76 грн - заборгованість за процентами; 350 грн - заборгованість за комісією. 06.06.2023 між ТОВ «Мілоан» (кредитодавцем) та [PERSON] (позичальником) укладено електронний договір про споживчий кредит № 8872547 (далі також - кредитний договір № 8872547), предметом якого є зобов`язання кредитодавця на умовах, визначених договором, надати позичальнику грошові кошти у визначеній сумі (кредит) та зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше остаточного погашення заборгованості, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. У паперових копіях кредитного договору № 8872547 та паспорті споживчого кредиту, наданих позивачем на підтвердження факту укладення договору, викладені основні умови кредитування, а саме: сума кредиту - 5 000 грн; строк кредитування - 100 днів, пільговий період - 10 днів, поточний період - 90 днів;остаточна дата погашення заборгованості - 14.09.2023; строк та спосіб надання кредиту - 06.06.2023 у безготівковій формі на рахунок з використанням карти № [NUMBER] ; тип процентної ставки - фіксована; розмір процентної ставки, яка застосовується протягом пільгового періоду (10 днів, що настає з дня видачі кредиту і завершується 16.06.2023 (рекомендована дата платежу) - 1,50% за 1 день (750 грн); стандартна процентна ставка - 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (13 500 грн); комісія за надання кредиту - 500 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту Решта умов кредитного договору № 8872547 аналогічні умовам кредитного договору № 102548532. Факт надання ТОВ «Мілоан» відповідачці кредиту в розмірі 5 000 грн підтверджується платіжним дорученням від 06.06.2023 № 102257475. 28.09.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «Мілоан» (клієнт) уклали договір факторингу № 28092023 та підписали акт приймання-передачі Реєстру боржників до договору факторингу. Предметом цього договору є зобов`язання фактора передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату та зобов`язання клієнта відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно з даними витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 28092023 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 8872547 на суму 19 750 грн, з яких: 5 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 14 250 грн - заборгованість за процентами; 500 грн - заборгованість за комісією. 06.05.2024 між фінансовою установою ТОВ «Аванс Кредит» (товариством) та [PERSON] (клієнтом) укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 10130-05/2024 (далі також - кредитний договір № 10130-05/2024), предметом якого є надання товариством клієнту кредиту у національній валюті на умовах строковості, зворотності та платності в обмін на зобов`язання клієнта повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. У паперових копіях договору про надання фінансового кредиту № 10130-05/2024 та паспорті споживчого кредиту, наданих позивачем на підтвердження факту укладення кредитного договору, викладені основні умови кредитування, а саме: сума кредиту -6 300 грн; строк кредитування - 120 днів; дата повернення кредиту - 02.09.2024;строк та спосіб надання кредиту - один робочий день з дня прийняття рішення про видачу кредиту у безготівковій формі на рахунок клієнта за реквізитами платіжної картки № 5167-80хх-хххх-5096; тип процентної ставки - фіксована; розмір стандартної процентної ставки - 1,50% за 1 день, яка застосовується у межах строку кредитування; штраф у розмірі 50% від одержаної клієнтом суми у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в Графіку платежів. Відповідно до пункту 3.3. договору нарахування процентів здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в пункті 1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту (перерахування коштів на рахунок, вказаний клієнтом), при цьому проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Згідно з умовами, визначеними у Додатку № 1 до цього договору - Графіку платежів, сплата клієнтом процентів за користування кредитом повинна здійснюватись щомісячно, починаючи з 04.06.2024, рівними частинами - по 2 835 грн, а сума кредиту має бути повернута 02.09.2024. У пунктах 2.2., 2.3. договору (розділ 2 Порядок укладення договору) визначено, що видача кредиту клієнту-фізичній особі здійснюється онлайн, з використанням мережі Інтернет, через веб-сайт товариства, для отримання кредиту клієнт відвідує сайт товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме: Правилами надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту; кредитними продуктами товариства; документами щодо взаємодії зі споживачами; Примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту та іншою інформацією про фінансову послугу, яка розміщується на сайті товариства відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правовових актів Національного банку України. За результатами ознайомлення з наведеною інформацією на сайті товариства клієнт на калькуляторі обирає необхідну суму кредиту та строк платежу за кредитом, який є розрахунковим періодом для побудування графіку платежів, після чого переходить до створення особистого кабінету, який створюється шляхом введення його особистого або фінансового номера телефону та підтвердження його шляхом введення коду з смс-повідомлення або прийняття вхідного дзвінка від товариства з одноразовим кодом (пункти 2.4., 2.5). Клієнт може прийняти (акцептувати) пропозицію укласти кредитний договір або відмовитись від пропозиції. У випадку готовності клієнта прийняти пропозицію (оферту) клієнт натискає кнопку «підписати», після чого отримує вхідний дзвінок на номер телефону та вводить отриманий одноразовий ідентифікатор, або йому надсилається смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який клієнт вводить у відповідне поле (пункти 2.15., 2.6.). Сторони договору погодили, що введенням коду на сайті товариства клієнт підтверджує прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) товариства на укладення кредитного договору (пункт 2.17.) Договір про надання фінансового кредиту підписано електронним підписом відповідачки, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W0795, про що свідчить розділ 8 цього договору під назвою «Реквізити та підписи сторін». Про надання ТОВ «Аванс Кредит»відповідачці кредиту в розмірі 6 300 грн свідчать дані сервісу онлайн-платежів iPay.ua (власник сервісу - ТОВ «Універсальний дата центр»). 19.09.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «Аванс Кредит»(клієнт) уклали договір факторингу № 19092024 та підписали акт приймання-передачі Реєстру боржників до договору факторингу. Предметом цього договору є зобов`язання фактора передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату та зобов`язання клієнта відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно з даними витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 19092024 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 10130-05/2024 на суму 20 790 грн, з яких: 6 300 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 11 340 грн - заборгованість за процентами; 3 150 грн - штрафні санкції. Даючи оцінку вимогам позову, доводам сторін та наданим позивачем доказам, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів. Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка полягає у визнанні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договори і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої домовленості, яка знайшла своє вираження у статтях 3, 6, 626, 627, 628, 629, 638 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 626, частина перша статті 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з приписами частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 1046 ЦК України наведено визначення договору позики як договору, за яким одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно статті 1047 цього Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором(частина перша статті 1049 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями частини першої статті 1048 ЦК України, яка застосовується як до відносин позики, так і до кредитних відносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Нормою статті 1055 цього Кодексу передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина друга статті 639 ЦК України). За змістом статей 205, 207 ЦК Українидоговір, укладений в електронному вигляді, є таким, що укладений у письмовій формі. Особливості укладання договору в електронному вигляді регулює Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон про електронну комерцію), стаття 2 якого поширює його застосування у тому числі і на послуги систем дистанційного обслуговування та надання платіжних послуг в частині правочинів, вчинених в електронній формі, яка не суперечить спеціальному законодавству України, а саме Закону України «Про банки і банківську діяльність». Статтею 3 Закону про електронну комерцію визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.. Відповідно до статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з нормами статей 526, 530 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За принципом змагальності цивільного судочинства кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 12, 76-81 ЦПК України). Докази згідно положень статей 77, 78, 79, 80, 89 ЦПК України мають бути належними, допустимими і достовірними, а в своїй сукупності - також достатніми, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування. За обставинами справи установлено, що в період з 13.05.2023 по 06.05.2024 відповідачка [PERSON] акцептувала чотири пропозиції фінансових установ (компаній) щодо укладення електронних договорів - одного договору позики та трьох кредитних договорів, на виконання вимог частини четвертої статті 8 Закону про електронну комерцію повідомила про себе інформацію, необхідну для їх укладення, та здійснила підписання цих договорів електронними підписами. Підписані відповідачкою договори містять усі істотні умови, передбачені законодавством для договору позики та кредитного договору, зокрема такі як сума позики (кредиту), розмір процентів, строки і порядок повернення позики (кредиту), що є доказом ознайомлення її з предметом договорів та усіма їх умовами. За своєю юридичною природою вказані договори є договорами приєднання, умови яких встановлені фінансовими установами у відповідних стандартних формах та є однаковими для всіх споживачів, що відповідає положенням статті 634 ЦК України. Надані позивачем копії первинних документів (платіжних доручень) та дані сервісу онлайн-платежів підтверджують, що ТОВ «Мілоан»та ТОВ «Аванс Кредит» в повному обсязі виконали свої зобов`язання за кредитними договорами № 102548532, № 8872547, № 10130-05/2024. Даючи оцінку факту відсутності в матеріалах справи документів на підтвердження здійснення операції з видачі відповідачці коштів за договором позики № 78692914, суд виходить з того, щовідповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148, первинні розрахункові документи, у тому числі електронні, складаються і зберігаються у суб`єкта господарювання, який провів відповідні операції, а виписка з рахунку позичальника, яка є належним доказом здійснення операції з видачі кредиту у безготівковій формі, наявності заборгованості за кредитним договором та її розміру (постанови Верховного Суду від 30.08.2019 у справі № 353/614/15-ц та від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц) містить відомості, що становлять банківську таємницю. Доступ до банківської таємниці має банк-емітент та сам клієнт, а відтак саме відповідачка як власник карткового рахунку може отримати в банку виписку з рахунку на підтвердження невиконання позикодавцем зобов`язання щодо надання позики, проте такого доказу суду не надано, тобто факт надання суми позики за договором позики № 78692914 відповідачка не спростувала. У статті 512 ЦК України законодавець встановив підстави, за яких відбувається заміна кредитора у зобов`язанні, до яких, зокрема, належить передання кредитором своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Вказаною нормою передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Законодавство України не містить жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає з кредитного договору (договору позики), та не встановлює вимогу одержання згоди позичальника на таку заміну. До того ж усі укладені з відповідачкою договори містять умову про право позикодавця (кредитодавця) відступити право вимоги за договором із заміною кредитора у зобов`язанні без згоди позичальника (пункт 5.5. договору позики № 78692914; пункт 3.2.6. кредитних договорів № 102548532 та № 8872547; пункт 4.1.4. кредитного договору № 10130-05/2024). Відповідно до положень статей 1077, 1079 цього Кодексу за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина перша статті 1078 ЦК України визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Договори факторингу, на підставі яких право вимоги до відповідачки за договором позики та кредитними договорами перейшло до позивача, за своїм змістом, формою та іншими елементами не є недійсними в силу закону (нікчемними), рішення суду про визнання їх недійсними не приймались, сторонами або в судовому порядку ці договори не розривались, а тому їх правомірність презюмується. На підтвердження розміру позовних вимог позивач надав витяги з Реєстру боржників до договорів факторингу, згідно з яким він набув право вимоги до відповідачки на суму заборгованості в загальному розмірі 73 213,76 грн, що включає: заборгованість за договором позики № 78692914 в розмірі 21 175 грн (5 500 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 15 675 грн - заборгованість за процентами); заборгованість за кредитним договором № 102548532 в розмірі 11 498,76 грн (2 730 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 8 418,76 грн - заборгованість за процентами; 350 грн - заборгованість за комісією); заборгованість за кредитним договором № 8872547 в розмірі 19 750 грн (5 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 14 250 грн - заборгованість за процентами; 500 грн - заборгованість за комісією); заборгованість за кредитним договором № 10130-05/2024 в розмірі 20 790 грн (6 300 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 11 340 грн - заборгованість за процентами; 3 150 грн - штрафні санкції). Такі ж дані містяться у розрахунку заборгованості за договором позики № 78692914, відомостях про щоденні нарахування та погашення за кредитними договорами № 102548532, № 8872547, у розрахунку заборгованості за кредитним договором № 10130-05/2024, з яких убачається, що відповідачка періодично вносила платежі на погашення кредитної заборгованості лише за кредитним договором № 102548532, а зобов`язання за іншими договорами нею взагалі не виконувались. Докази повідомлення відповідачки про відступлення права вимоги за укладеними з нею договорами в матеріалах справи відсутні, проте за змістом статті 516 ЦК України таке неповідомлення може лише впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому кредитору або ж свідчити про прострочення кредитора, але не є підставою для відмови у позові новому кредитору. Дослідженням витягів з Реєстру боржників до договорів факторингу, відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитними договорами № 102548532, № 8872547 та розрахунку заборгованості за кредитним договором № 10130-05/2024 установлено, що розмір заборгованості за тілом кредиту та за комісією (за кредитними договорами, укладеними з ТОВ «Мілоан») відповідає умовам цих договорів, розрахунок заборгованості за процентами проведений на основі визначених у цих договорах процентних ставок та межах строку дії кожного з кредитних договорів (строку кредитування). На момент укладення договору позики № 78692914 та кредитних договорів № 102548532, № 8872547 жодних законодавчих обмежень розмірів процентних ставок за мікрокредитами не було. 24.12.2023 набрав чинності Закон України від 22.11.2023 № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 3498-IX), яким передбачене поетапне зниження максимальної денної ставки за мікрокредитами з фінальним значенням не більше ніж 1% на день через 8 місяців. Цим Законом розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» був доповнений пунктом 17, згідно з яким протягом перших 120 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-IX максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, а протягом наступних 120 днів - 1,5%. Виходячи з дати укладення кредитних договорів № 102548532 № 8872547 дія Закону № 3498-IX на них не поширюються, умови кредитного договору № 10130-05/2024 щодо розміру денної процентної ставкина рівні 1,5% та формули її розрахунку (пункт 1.4.1.) цьому Закону відповідають, а відтак правомірним є нарахування процентів за вказаними договорами із застосуванням тих процентних ставок, які у них зазначені. Разом з тим суд констатує, що у позивача відсутнє право на отримання від відповідачки штрафу, передбаченого пунктом 5.3. кредитного договору № 10130-05/2024, оскільки зазначена умова договору суперечить закону. Так, пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України установлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Що стосується вимог про стягнення процентів за договором позики № 78692914, то слід зазначити, що за усталеною судовою практикою правомірним є нарахування передбачених договором процентів за позикою (кредитом) лише в межах строку позики (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17). Згідно з викладеною у вказаних постановах правовою позицією очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), не можуть вважатись легітимними, оскільки такі очікування виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору. Отже право кредитодавця (позикодавця) нараховувати передбачені договором проценти за кредитом (позикою) припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (позики), а права та інтереси позивача, якому кредит (позика) не були повернуті у встановлений договором строк, забезпечуються положеннями частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Цією нормою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наведене означає, що проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю правовою природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, тобто відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами. Як зазначено вище, договором позики № 78692914 встановлений обов`язок позичальника сплачувати проценти за користування позикою до моменту повного повернення суми позики, при цьому після закінчення строку позики діє збільшена процентна ставка (2,70% за 1 день), у зв`язку з чим виникланеобхідність у тлумаченні змісту цієї умови договору. На потребу тлумачення такої умови договору вказав і Верховний Суд у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. На підставі аналізу змісту усього договору позики та інших наявних в матеріалах справи документів щодо договору позики суд виснує, що визначені статтею 213 ЦК України загальні правила тлумачення не дають змоги визначити дійсну волю сторін цього договору на встановлення правової природи процентів, які сплачуються позичальником після закінчення строку позики. За наведених суд вбачає підстави для застосування правила contra proferentem, що означає тлумачення слів договору проти того, хто їх написав. Умови договору позики були встановлені позикодавцем у відповідних стандартних формах, що є достатньою підставою вважати передбачені цим договором проценти після закінчення строку позики не як плату за користування позикою (стаття 1048 ЦК України), а як міру відповідальності за прострочення грошового зобов`язання (частина друга статті 625 ЦК України). Отже з огляду на підставу нарахування позикодавцем ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» процентів після закінчення строку позикита законодавчу заборону застосовувати наслідки прострочення виконання кредитних (позикових) зобов`язань в період воєнного стану, вимоги про їх стягнення суд вважає необґрунтованими. За умовами договору позики та додаткової угоди до цього договору відповідачка отримала позику в загальному розмірі 5 500 грн та в межах строку позики користувалась грошовими коштами позикодавця протягом 24 днів, а відтак розмір належних позивачу процентів за цим договором становить 3 300 грн (5500х2,5%)х24). Підсумовуючи викладене, суд визнає обґрунтованими та доведеними вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з [PERSON] заборгованості в загальному розмірі 57 688,76 грн, що включає: заборгованість за договором позики № 78692914 в розмірі 8 800 грн (5 500 грн +3 300 грн); заборгованість за кредитним договором № 102548532 в розмірі 11 498,76 грн (2 730 грн + 8 418,76 грн + 350 грн); заборгованість за кредитним договором № 8872547 в розмірі 19 750 грн (5 000 грн + 14 250 грн + 500 грн); заборгованість за кредитним договором № 10130-05/2024 в розмірі 17 640 грн (6 300 грн + 11 340 грн). За результатами розгляду справи суд здійснює розподіл судових витрат відповідно до положень статті 141 ЦПК України, яка визначає, що у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. За подання цього позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 3 028 грн та заявив вимоги на суму 73 213,76 грн, з яких судом задоволено вимоги на суму 57 688,76 грн, що становить 79/100 частин від заявлених вимог. З огляду на викладене на відповідачку слід покласти 79/100 частин судового збору, що у грошовому виразі становить 2 392,13 грн (3028х79%). На підставі викладеного,

Outcome: partial