Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

24.03.2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» звернулось до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором позики № 77249186 в сумі 35658,33 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10650,00 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 25008,33 грн, а також судовий збір в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 14.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 77249186, відповідно до умов якого відповідачка отримала кошти в розмірі 10650,00 грн зі сплатою 1,99 % в день строком на 30 днів. У подальшому, 04.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 35658,33 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10650,00 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 25008,33 грн. 24.12.2024 ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» направляло на адресу Боржника письмову вимогу про погашення заборгованості, що у випадку несплати боргу Товариство має намір вчинити необхідні дії, направлені на стягнення боргу в судовому порядку, яке було Боржником проігнороване. Ураховуючи викладене, представник позивача просить суд задовольнити позов. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив, що розгляд справи просить проводити у його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань, відзиву та заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні до суду не надсилала. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку: За приписами ч.1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч.1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1\~ст. 634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1\~ст. 1048 цього ж Кодексу\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Судом встановлено, що 14.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідачка отримала кошти в розмірі 10650,00 грн зі сплатою 1,99 % в день строком на 30 днів. Зазначений Договір позики укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-комунікаційних систем. 04.01.2022 між ТОВ «1Безпечне агентствонеобхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» було укладено Договір факторингу № 025-040122, у відповідності до умов якого, ТОВ «1Безпечне агентствонеобхідних кредитів» передає ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Сіроко Фінанс» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за договором позики № 77249186. Вказаний договір недійсним або неукладеним не визнано. За вказаних обставин, суд доходить висновку про укладеність договору позики. Згідно п. 1.1 Договорів факторингу, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 2.1.1 Договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до Фактора в день після підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників. Частина 1\~ст.\~81\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ТОВ «Сіроко Фінанс» посилається на те, що відповідачка умови договору належним чином не виконувала, у наслідок чого, відповідно до Витягу з Реєстру прав вимог № 09/02/22 до Договору Факторингу № 025-040122 від 04.01.2022 ТОВ «Сіроко Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідачки за договором позики № 77249186 в розмірі 35658,33 грн., з яких: 10650,00 грн. - сума заборгованості за тілом, 25009,33 грн. - сума заборгованості за процентами за користування кредитом. У відповідності до ч. 1\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Ст. 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Вимоги стягнення заборгованості з відповідачки за договором позики № 77249186 від 14.10.2021 позивач обґрунтовує виключно договором відступлення прав вимог та лише розрахунком заборгованості, які у свою чергу не містять інформації про нарахування саме такої суми, її складових, що не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог. Наявна у матеріалах справи довідка ТОВ "ФК "Фінексперт" не є не є первинним бухгалтерським документом, оскільки не містить обов`язкових реквізитів такого документу. Крім того, з вказаної довідки неможливо встановити платника та призначення платежу. Дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відмовляючи в задоволенні позову суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: dismissed