Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~звернулося до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява\~мотивована тим,\~що 07.02.2024\~року між\~ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та відповідачем\~в електронному\~вигляді було укладено договір позики\~№2784477, за умовами\~якого позикодавець\~зобов`язався передати\~позичальнику у\~власність грошові кошти,\~на погоджений\~умовами договору\~строк,\~шляхом їх\~перерахування на\~банківський картковий\~рахунок позичальника,\~а останній зобов`язався повернути\~таку ж\~суму грошових\~коштів у день\~закінчення строку\~позики та\~сплатити плату\~від суми\~позики. До моменту\~підписання договору\~позики [PERSON] вивчила договір та Правила надання грошових коштів у позику, які є публічною пропозицією (овертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України. 14.06.2021\~року між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та позивачем\~було укладено\~договір факторингу\~№14/06/21,\~відповідно до\~умов якого первісний позикодавець\~передав (відступив)\~позивачу за\~плату належні\~йому права\~вимоги,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~приймає належні\~Товариству права\~вимоги до\~боржників,\~вказаними у\~реєстрі боржників. Відповідно до\~реєстру боржників\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача за\~договором №2784477 в сумі 20775,00\~грн.,\~з яких: 5000,00\~грн.\~ сума\~заборгованості за\~основною сумою\~боргу; 15775,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, всупереч умов договору позики, відповідач не виконала свого зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, відповідачем не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 20.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. У визначені\~судом строки,\~відзиву на\~позовну заяву\~відповідачем подано\~не було,\~судову кореспонденцію\~надіслано судом\~за адресою:\~ [ADDRESS] , яку остання не отримала. Конверти з матеріалами позовної заяви та ухвалою про відкриття провадження повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 526, 527, 530, 536, 610, 611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст.ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом встановлено,\~що 07.02.2024\~року між\~ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та [PERSON] було укладено договір позики №2784477 (а.с. 5-8). Відповідно до\~п.\~1\~договору позики,\~позикодавець зобов`язується\~передати позичальнику\~у власність\~грошові кошти на погоджений\~умовами договору\~строк, шляхом їх\~перерахування на банківський\~рахунок позичальника,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~позикодавцеві таку\~ж суму\~грошових коштів\~у день\~закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до\~п.п.\~5.1,\~5.3\~п.\~5\~договору позики, підписанням цього\~договору відповідач\~підтверджує,\~що він\~ознайомився на\~сайті з\~повною інформацією\~щодо позикодавця\~та його\~послуг,\~в тому\~числі інформацією,\~що передбачена\~ст.\~9\~Закону Україн\~«Про споживче\~кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlickCredit», щ розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Згідно з\~п.п.\~21,\~25,\~договір позики\~укладений у\~вигляді електронного\~документа шляхом\~обміну електронними\~повідомленнями,\~з використанням\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи, із застосуванням\~електронного підпису\~позикодавця та\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію». Договір укладений на взаємовигідних умовах на принципах ст. 6, 627 ЦК України. 14.06.2021\~між ТОВ\~«ФК «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено\~договір факторингу\~№ 14/06/21,\~у відповідності\~до умов\~якого ТОВ «ФК\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~передає грошові\~кошти в\~розпорядження клієнта\~(ціна\~продажу)\~за плату,\~а клієнт\~відступає факторові\~право грошової\~вимоги,\~строк виконання\~зобов`язань за\~якою настав\~до третіх\~осіб \~боржників,\~ включаючи\~суму лснового\~зобов`язання,\~плату за\~позикою (плату\~за процентною\~ставкою),\~процент за\~порушення грошових\~зобов`язань,\~право на\~одержання яких\~належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 9-11, 16). 28.07.2021\~року сторони\~цього договору\~уклали додаткову\~угоду №2\~до договору\~факторингу,\~внісши зміни\~до п.1.3\~договору щодо\~порядку повідомлення\~боржників про\~відступлення права\~вимоги (а.с.\~12),\~13.06.2022\~року укладена\~додаткова угода\~№7\~до договору\~факторингу,\~якою сторони\~виклали п.\~9.1\~договору в\~новій редакції,\~визначивши момент укладення і набрання чинності договору та строк, протягом якого він дійсний (а.с. 13). 25.07.2024\~року ТОВ\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~уклали додаткову\~угоду №32\~до договору\~факторингу №14/06/21\~від 14.06.2021\~року,\~визначивши загальну\~суму вимоги,\~що відступається\~згідно реєстру\~боржників №28\~від 25.07.2024\~року (а.с. 14). 25.07.2024\~року сторони\~договору факторингу\~підписали акт\~прийому-передачі\~реєстру боржників\~№28\~від 25.07.2024 року (а.с. 15). Відповідно до\~витягу з реєстру\~боржників №\~28\~від 25.07.2024\~до Договору\~факторингу №\~14/06/21\~від 14.06.2021\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача за\~договором позики\~№ 2784477\~у розмірі 20775,00\~грн.,\~з яких: 5000,00 грн.\~ сума\~заборгованості за\~основною сумою\~боргу, 15775,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 17). Вказана сума також підтверджується і розрахунок заборгованості (а.с. 18-20). Договір факторингу є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Отже,\~до ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» перейшло\~право кредитора\~за вказаним\~вище договором, що підтверджується дослідженими доказами. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи,\~що відповідач\~належним чином\~не виконала\~обов`язку\~за договором,\~що підтверджується\~розрахунком заборгованості,\~а отже\~зобов`язана\~повернути позивачу\~борг в\~загальному розмірі 20775,00\~грн., у зв`язку\~з чим\~позов слід задовольнити. При подачі\~позову до\~суду позивачем\~було сплачено\~судовий збір\~в розмірі 3028,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідачана користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved