Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" в особі представника звернувся до Корабельного районного суду міста Миколаєва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором у загальному розмірі 46 123,38 грн, та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.; понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9 200,00 грн. Вимоги обґрунтовує\~тим,\~що 26.12.2018 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем шляхом акцентування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 26% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором від 14.01.2019 року, тому станом на 23.02.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 46 123,38 гривень. 23.02.2021\~року між\~АТ «АЛЬФА-БАНК»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~«ЕЛІТ ФІНАНС»\~укладено договір\~факторингу,\~на підставі\~якого відбулося\~відступлення прав\~вимоги за\~кредитним договором\~до відповідач.\~Таким чином,\~ТОВ «ФК\~«ЕЛІТ ФІНАНС»\~набуло статусу\~кредитора за\~кредитним договором\~від 26.12.2018\~року,\~укладеним між\~АТ «АЛЬФА-БАНК»\~та відповідачем. Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку умови договору не виконує та не сплачує заборгованість, позивач був змушений звернутися в суд з даним позовом. Ухвалою суду від 30.10.2024 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали надіслано сторонам. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. За адресою проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку. Як встановлено судом, 26.12.2018 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем шляхом акцентування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 26% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АльфаБанк». Тобто відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами зазначеному в цьому документі, що додані до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 26.12.2023 року позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача. Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тому станом на станом на 23.02.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 46123,38 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості, який додається до позовної заяви. 22.02.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «Форт» було укладено договір факторингу № 1, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором від 26.12.2018 року, що підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників від 22 лютого 2021 року, платіжним дорученням №35 від 23 лютого 2021 року. 23.02.2021 року ТОВ «ФК «Форт» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» уклали договір факторингу № 01-23-02/21 року до відповідача, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором від 26.12.2018 року, що підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників від 23 лютого 2021 року, платіжним дорученням №129 від 23 лютого 2021 року. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 26.12.2018 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 23.02.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 46 123,38 грн. Відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості, як і не надано доказів належного виконання своїх зобов`язань. Відповідно до ч.ч. 1,3\~ст. 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом." Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в Кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог\~ст. 516 ЦК України. Суд установив, що кредитний договір від 26.12.2018 року був підписаний аналогом власноручного підпису споживача та уповноваженої особи Кредитора, що відповідає вимогам законодавства щодо форми правочину. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати виконання обов`язку боржником. За нормою\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні для цього виду договірних зобов`язань, а також умови, щодо яких хоча б одна сторона наполягає на досягненні згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, відповідно до якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо інше не встановлено законом. Зокрема, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, вважається укладеним у письмовій формі, а якщо сторони домовилися укласти договір у письмовій формі він є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; при цьому розмір і порядок їх сплати визначаються сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок сплати визначаються договором залежно від кредитного ризику, забезпечення, строку користування кредитом та інших факторів. На підставі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строки й у порядку, визначені договором. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлено строк виконання, воно підлягає виконанню саме в цей строк. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється належним виконанням. Частина 1 ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у встановлений строк. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, позов слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором 26.12.2018 року в сумі 46\~123, 38 грн. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення\~статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачений судовий збір в сумі 3 028,00 грн., а тому він підлягає до стягнення з відповідача. Окрім заборгованості за кредитним договором, позивач також просив стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200,00 грн. З огляду на це, суд вважає за необхідне зазначити, що до витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Згідно з\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, розподіляються між сторонами також на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу представник позивача\~адвокат Макєєв В.М. подав суду Договір № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 р., укладений між ТОВ\~Фінансова Компанія\~Еліт Фінанс\~та адвокатом Литвиненко О.І.; Акт № 1 приймання-передачі послуг за Договором № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 року, складений 15.07.2024 р.; Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 9438/10 від 18.09.2020 р.; платіжну інструкцію №4952 від 01.10.2024 року на суму 9 200,00 грн. на сплату послуг за правову допомогу згідно договору № 05-10/23. З урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено повністю, доказів неспівмірності цих витрат суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9200,00 грн. Відповідно до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved