Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та їх обгрунтування Позивач, ТОВ «Діджи Фінанс», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №103098011 від 11.06.2021 у розмірі 33995,12 грн., яка складається з: 8574 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 25421,12 грн- заборгованість за відсотками, витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. В обґрунтування позову посилається на те, що 11.06.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» відповідач подав заявку на отримання кредиту №103098011. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Законодавством України передбачено оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки, ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору №103098011 від 11.06.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит №103098011 від 11.06.2021 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10000 грн. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства. 30.09.2021 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №09Т ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за Кредитним Договором №103098011 від 11.06.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити вказану суму заборгованості, а тому просить позов задовольнити, стягнувши зазначену заборгованість та судові витрати. Відповідач, скориставшись своїх правом, подав до суду зустрічний позов до відповідача про визнання договору №103098011 від 11.06.2021 недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що він ( [PERSON] ) не мав наміру отримувати кредит, за укладанням договору ніколи не звертався, не подавав відповідної заяви і не давав на це доручення нікому. Копії примірника цього договору ніяким чином не отримував. Посилаючись на п.19 Резолюції Генеральної асамблеї ООН від 09.04.1985 №39/248, позивач зазначає, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Зазначає, що такі договору мають неналежну форму (посилається на постанову ВП ВС від 03.07.2019 у справі №342/180/17). Крім того, зазначає на незаконність одночасного застосування пені і штрафу, а також законодавчу заборону зміни розміру процентної ставки за користування кредитом. Рух справи 19.05.2025 позовна заява надійшла до суду та була передана на розгляд судді Н.Слободян. 21.05.2025 у справі відкрите провадження. Вирішено розгляд проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Перший розгляд призначено на 19.06.2025, відкладено на 15.07.2025. 04.06.2025 надійшла зустрічна позовна заява. 05.06.2025т надійшов відзив відповідача на первісний позов. 10.06.2025 надійшла відповідь позивача на відзив та клопотання про витребування доказів. 16.06.2025 надійшло заперечення відповідача на відповідь на відзив. 19.06.2025 ухвалою суду зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним. Підготовче судове засідання призначене на 15.07.2025. 07.07.2025 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. 15.07.2025 підготовче судове засідання відкладене на 02.09.2025. Задоволене клопотання позивача про витребування доказів. 28.07.2025 на виконання ухвали суду АТ «Раффайзенбанк» надав витребувану інформацію. 02.09.2025 представник відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним) подав клопотання про долучення доказів : форму договору про споживчий договір з ТОВ «МІЛОАН» та правила надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН», правила надання коштів та банківських металів у кредит. 02.09.2025 підготовче провадження у справі закрите, розгляд справи призначений на 30.09.2025, відкладений на 06.11.2025, 27.11.2025. 02.10.2025 представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) подав до суду письмові пояснення. \~ \~ \~ \~Позиції сторін Представник позивача/відповідача за зустрічним позовом подала заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач по первісному позову/позивач за зустрічним про час та місце розгляду справи був повідомлений, згідно ч.7 ст. 128 ЦПК України, у встановленому законом порядку шляхом надіслання на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу місця проживання, яка повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Однак, вступ у справу його представника, укладення з ним договору про надання правової допомоги, подання зустрічного позову, свідчить про те, що про розгляд справи він повідомлений. Його представником подано до клопотання про розгляд справи без їх участі. Встановлені судом обставини та застосовані норми права Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таким підстав. Судом встановлено, що 11.06.2021 [PERSON] на сайті «tengo.ua» подав заявку на кредит №103098011.(а.с.10) Первісним позивачем додано цю заявку до позову , як письмовий доказ: в ній зазначено процес оформлення та розгляду заяви, де зазначено згоду [PERSON] на проведення фінансового моніторингу, правил кредитування та бюро кредитних історій. При цьому заявлена сума кредитування була 20000 грн, а погоджена 10000 грн, замовлений та погоджений строк кредитування 15 днів, ставка кредитування - 0,01% за кожен день кредитування. Крім того, він зазначив свої персональні дані. 11.06.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит №103098011, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених договором, надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Кредитні кошти надані позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. (а.с.17-21) Згідно п.п. 1.2-1.4 договору сума кредиту становить 10000,00 грн; кредит надається строком на 15 днів з 11.06.2021, з терміном повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредиту - 26.06.2021. Відповідно до п.п. 1.5.1, 1.5.2 Договору комісія за надання кредиту становить 0 грн, яка нараховується за ставкою 0% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом визначені у розмірі 15.00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п.1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. \~ \~ \~ \~П. 2.2.3. договору визначено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов?язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника. \~ \~ \~ \~П.2.3.1.1. договору визначені умови пролонгації. Зокрема: \~ \~ \~ \~Пролонгація на пільгових умовах: \~ \~ \~ \~Повчальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розмішені на веб-сайті Товариства tengo.com.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https:/tengo.com.ua/s/documents і є невід?ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління обслуговування кредиту наведені у таблиці. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. \~ \~ \~ \~П.2.3.1.2. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: \~ \~ \~ \~Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними ковили припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. \~ \~ \~ \~П.2.3.2. Розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальних обставин щодо яких невідомо настануть вони чи ні. Відповідно до п. 6.1 Договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Аналогічні умови зазначені у паспорті споживчого кредиту (а.с.21,зворот-22). Із платіжного доручення № 28626804 від 11.06.2021 вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» перераховано відповідачу10000,00 грн. (а.с.31) 30.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено договір факторингу №09Т, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №100621472 від 26.03.2021. Позивачем, який набув право грошової вимоги, на адресу відповідачки направлено повідомлення про відступлення права вимоги.(а.с.23-29) Згідно з витягом з додатку до договору факторингу №09Т від 30.09.2021 загальна заборгованість [PERSON] за договором №103098011 від 11.06.2021 становить 33995,12 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту розмірі - 8574 грн., заборгованість за відсотками 25421,12 грн. (а.с.12) Із матеріалів справи вбачається, що зазначена заборгованість станом на час розгляду справи відповідачем не погашена. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електрону комерцію», якщо згідно з актом цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України"Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором,визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч. 1ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ч. 1ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно ст.1055ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.207ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611,612,623-625,1049,1050ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Також відповідно до п. 1 ч. 1ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст.1077, ч. 1 ст.1078, ч. 1 ст.1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги,а клієнт не відповідає перед фактором,якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст.514, ч. 1 ст.1084 ЦК України). За встановленого, права та обов`язки первісного кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №103098011 від 11.06.2021перейшли до ТОВ "Діджи Фінанс". Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача 8574 грн заборгованості за тілом кредиту за договором про споживчий кредит №103098011. Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідачки процентів за користування кредитним коштами за договором №103098011, укладеним 11.06.2021 з TOB «Мілоан», суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Суд встановив, що 11.06.2021 позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 10 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням та випискою по рахунку, отриманим від банку на виконання ухвали суду про витребування доказів. Умовами договору визначено строк користування кредитом 15 календарних днів, тобто кінцевою датою його повернення є 26.06.2021 включно. Протягом зазначеного строку нарахування процентів є елементом плати за кредит і не потребує окремого доказування позивачем періоду їх обчислення, оскільки факт видачі кредиту та чинність умов договору підтверджені належними доказами, а розмір процентної ставки визначено сторонами під час укладення договору. Разом із тим, після спливу первинного строку кредитування проценти мають іншу правову природу, оскільки нараховуються не за фактичне користування кредитом у межах узгодженого строку, а у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання та механізмом автоматичної пролонгації кредитної лінії, передбаченої пунктами 2.3.1.12.3.1.2 договору. У такому випадку на позивача покладається обов`язок довести фактичний період користування кредитом після спливу первісних 15 днів, підстави та кількість днів пролонгації, застосовану ставку за кожен день, а також відсутність будь-яких платежів з боку відповідача протягом відповідного періоду (або внесення певних платежів у певну дату). Однак позивач не надав жодних первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували щоденне нарахування процентів після 26.06.2021. Поданий розрахунок заборгованості є внутрішнім документом первісного кредитора, не містить відомостей про конкретні дати та підстави нарахувань і сам по собі не є належним доказом розміру процентів за період прострочення. Надана виписка по рахунку охоплює лише чотири дні (з 11 по 14.06.2021 період, за який просив витребувати докази позивач за первісним позовом) та не дає можливості встановити фактичний рух коштів та нарахування процентів у період, заявлений позивачем. Такі докази не відповідають вимогам ст. 76, 77, 78, 80 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів. \~ \~ \~ \~У зв`язку з цим заявлений розмір процентів за період після 27.06.2021 є недоведеним, що виключає можливість їх стягнення судом. Водночас вимоги в частині стягнення процентів, нарахованих у межах первинного строку кредитування (15 днів), є обґрунтованими та підтверджуються поданими доказами, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 15 грн (10000х0,01%х15). Саме ця сума була узгоджена сторонами під час укладення договору. Щодо зустрічного позову \~ \~ \~ \~Суд не знаходить правових підстав для задоволення зустрічного позову відповідача про визнання договору №103098011 від 11.06.2021 недійсним, з огляду на таке. \~ \~ \~ \~Зустрічні вимоги ґрунтуються виключно на твердженнях відповідача про те, що він нібито не мав наміру укладати кредитний договір, заяви на його укладення не подавав та грошових коштів не отримував. Водночас такі доводи є голослівними, спростовуються матеріалами справи та не підтверджені жодним належним і допустимим доказом. \~ \~ \~ \~Факт перерахування кредитних коштів підтверджується банківською випискою та платіжним дорученням від 11.06.2021; доказів несанкціонованого доступу третіх осіб до персональних даних відповідача чи використання його засобів електронної ідентифікації ним не подано. Відповідач не звертався до кредитодавця із заявами про оспорення факту укладення договору або непроведення ним операцій; до правоохоронних органів із заявами про можливе шахрайство також не звертався. \~ \~ \~ \~Посилання на п. 19 Резолюції ГА ООН №39/248 та абстрактні твердження про «контрактні зловживання» не містять конкретизації порушених прав відповідача й не спростовують факту укладення та виконання договору. Застосування цієї резолюції не звільняє сторону від обов`язку довести обставини, на які вона посилається, що відповідачем зроблено не було. \~ \~ \~ \~Договір містить усі істотні умови, підписаний в електронній формі шляхом використання одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Підстави недійсності, передбачені ст. ст. 203, 215 ЦК України, відсутні. \~ \~ \~ \~За таких обставин заявлені зустрічні позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Судові витрати \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Первісний позов заявлено на суму 33 995,12 грн, з яких підлягає стягненню 8 589 грн, що становить 25,3% від заявленого розміру. Позивач сплатив за подання позову судовий збір у сумі 2 422,40 грн, тому на відповідача підлягає покладенню судовий збір у розмірі 25,3%, що становить 612 грн, тоді як решта судового збору покладається на позивача. \~ \~ \~ \~Зустрічний позов про визнання договору недійсним задоволенню не підлягає. З огляду на те, що заявник зустрічного позову був звільнений від сплати судового збору як споживач, правових підстав для розподілу або стягнення судового збору за зустрічним позовом немає. Щодо витрат на правову допомогу \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу є складовою судових витрат і підлягають розподілу між сторонами разом із судовим збором. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, такі витрати підлягають стягненню за умови їх документального підтвердження та доведення факту надання правничої допомоги, а також повинні бути співмірними зі складністю справи, обсягом наданих послуг і значенням спору для сторін. \~ \~ \~ \~Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 6 000 грн, що підтверджується поданими документами. Разом із тим позов задоволено частково, що відповідно до ст. 141 ЦПК України зумовлює розподіл витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позову. З огляду на те, що з 33 995,12 грн заявлених вимог підлягає стягненню 8 589 грн, тобто 25,3% від загального розміру, на відповідача підлягає покладенню відповідна частина витрат на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Заявлений розмір витрат не є явно завищеним, проте стягненню підлягає лише та їх частина, яка кореспондує задоволеній частині позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі, пропорційному задоволеним вимогам, що становить 1 518 грн (6 000 грн ? 25,3%).

Outcome: partial