Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості у розмірі 48047,02 грн та судового збору у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що він забезпечує утримання і експлуатацію багатоквартирного будинку [ADDRESS] та утримує його прибудинкову територію на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг. ОСББ «Наш Дім Прирічна 5» є обслуговуючим об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку та здійснює свою діяльність спрямовану на забезпечення і захист прав співвласників будинку та дотримання ними своїх обов`язків щодо належного утримання та використання спільного майна багатоквартирних будинків і прибудинкової території, передбачених законодавством України та статутними документами, а відповідачі, будучи власниками квартири, допустили заборгованість по сплаті щомісячних внесків на утримання будинку за період з 01 січня 2018 року по 01 січня 2025 року, внаслідок чого утворилася заборгованість на загальну суму 48047,02 грн, яка складається з: заборгованості на внески на утримання будинку у розмірі 33335,28 грн, інфляційних нарахування у розмірі 11486,27 грн та 3 % річних у розмірі 3225,47 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2025 відкрито спрощене провадження по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі у судове засідання не з`явися, про день, час та місце повідомлялися належним чином, поважності та неможливості неявки суду не надали. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім Прирічна 5» забезпечує утримання і експлуатацію багатоквартирного будинку [ADDRESS] та утримує його прибудинкову територію на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2, 5, 7 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення. Згідно з ч. 2 і 3 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Частинами 2 та 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори співвласників, а їхні рішення, прийняті відповідно до статуту, мають обов`язковий характер для всіх співвласників. Обов`язок співвласників виконувати рішення загальних зборів також закріплений у п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Виходячи із абз. 7 ч. 9 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», питання визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників віднесені до виключної компетенції загальних зборів співвласників. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників та є обов`язковими для виконання всіма співвласниками. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як убачається із наданої позивачем на підтвердження позовних вимог довідки, заборгованість відповідачів зі сплати внесків за період з 01 січня 2018 року по 30.11.2024 становить 33335,28 грн яка відповідачами не спростована. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку що у відповідачів виник обов`язок зі сплати внесків за період з 01.01.2018 по 30 листопада 2024 року у розмірі 33335,28 грн. Доказів повної або часткової сплати вказаної заборгованості відповідачами суду не надано. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Згідно розрахунків позивача сума 3 % річних складає 3225,47 грн, інфляційні втрати - 11486,27 грн. Враховуючи, що відповідачами належним чином зобов`язання щодо оплати внесків не виконувалися, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача 3 % річних у розмірі 3225,47 грн та інфляційних втрат у розмірі11486,27 грн. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн, по 1514,00 грн з кожного.

Outcome: approved