Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» Кириченко Ольга Миколаївна звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2027362667 від 19.11.2019 у розмірі 20594,37 грн. Також представник позивача просив стягнути з відповідачки на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 листопада 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» (первісний кредитор) та [PERSON] (позичальник, боржник, відповідач) укладено кредитний договір №2027362667. Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором. Відповідно до умов договору відповідачка отримала кредит в загальній сумі 43794,96 грн, з яких: 31800,00 грн на придбання товару у ФОП [PERSON] (Продавець 1); 4070,40 грн на сплату комісійної винагороди за видачу кредиту; 390,00 грн на сплату додаткових послуг банку, а саме: послуга: «СМС+Довідка»; 6334,56 грн на придбання послуг зі страхування у Продавця 2: страхування від нещасного випадку від ТОВ «Смарт-Фінанс»; 1200,00 грн на придбання послуг зі страхування у Продавця 2: страхування здоров`я від ТОВ «Смарт-Фінанс», зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,01% річних. Згідно з п.1.4. кредитного договору, датою надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало повністю. Відповідачка свої зобов`язання за договором не виконувала належним чином, в зв`язку із чим виникла заборгованість, яка становить 20594,37 грн, з яких: 10081,53 грн заборгованість по тілу кредиту; 2,04 грн заборгованість по відсотках; 10510,80 грн заборгованість по комісії. 24 березня 2023 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу № 24/03/24, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Представник позивача вказує, що всі нарахування, що відбувались до дати набуття ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» права грошової вимоги до відповідачки, здійснювалися безпосередньо АТ «ОТП БАНК» станом на день відступлення права вимоги. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме 24.03.2023 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Ухвалою судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О. від 16\~жовтня 2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві міститься письмове клопотання представника позивача про розгляд справи за її відсутності, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідачки у судове засідання провести заочний розгляд справи (а. с. 12 зворот). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за місцем реєстрації її проживання згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1891200 від 14.10.2025: [ADDRESS] (а. с. 116). Також відповідачці направлялася судова кореспонденція за адресою, вказаною у кредитному договорі: [ADDRESS] . Згідно із відмітками поштового відділення поштові відправлення з судовою повісткою про виклик в судове засідання на 27.11.2025 не отримані адресатом, наявні відмітки, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.\~с. 121, 122). У тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК та правової позиції ВП ВС, викладеною у постановах від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, КЦС ВС від 21 грудня 2022 у справі № 757/15603/19 судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Від відповідачки відзиву на позов не надійшло, про поважні причини неявки суд не повідомлений. Заяв та клопотань також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, не подала заяви про розгляд справи за її відсутності, не подала відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, суд встановив таке. Судом встановлено, що 19 листопада 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2027362667 (а. с. 51-52). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредит видається у загальному розмірі 43794,96 грн, з яких: 31800,00 грн на придбання товару у ФОП [PERSON] (Продавець 1); 4070,40 грн на сплату комісійної винагороди за видачу кредиту; 390,00 грн на сплату додаткових послуг банку, а саме: послуга: «СМС+Довідка»; 6334,56 грн на придбання послуг зі страхування у Продавця 2: страхування від нещасного випадку від ТОВ «Смарт-Фінанс»; 1200,00 грн на придбання послуг зі страхування у Продавця 2: страхування здоров`я від ТОВ «Смарт-Фінанс». Строк, на який надається кредит, визначено графіком платежів. Дата остаточного повернення кредиту 19 листопада 2021 року. Комісія за управління кредитом 3% від суми кредиту, щомісячно. Передоплата позичальника 7000,00 грн (розмір власного платежу (фінансової участі) позичальника (а. с. 51). Сторони погодили, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних (п.1.2. договору). Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів (п.1.3 договору). Пунктами 1.4., 1.5. кредитного договору визначено, що датою (моментом) надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця 1 на придбання товару. У разі отримання кредиту також і на оплату послуг у продавця та/або на оплату комісійної винагороди за видачу кредиту, кредит надається також шляхом перерахування банком відповідної частини кредиту на поточний рахунок продавця послуг та/або утримання банком комісійної винагороди за видачу кредиту. Підписанням кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: 1) банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію, передбачену законодавством, що захищає права споживачів; 2) позичальника перед укладенням кредитного договору ознайомлено з інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення кредитного договору; 3) позичальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах; Банк надав позичальнику підписаний зі сторони банку оригінальний примірник кредитного договору зі всіма невід`ємними частинами та всіма додатками до кредитного договору (зокрема, але не виключно, графік платежів з розрахунком загальної вартості кредиту); 4) з Правилами кредитування, зокрема, з положеннями щодо відповідальності позичальника та банку, які є невід`ємною частиною кредитного договору та які розміщені на офіційному сайті банку www.otpbank.com.ua, у розділі «Кредитування» ознайомлений і згоден, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; примірники правил кредитування та тарифів банку отримав: 5) послуги банку пов`язані з видачею кредиту отримав у повному обсязі. Зауваження щодо якості та обсягу послуг, у тому числі послуг, наданих банком та оплати комісійної винагороди за видачу кредиту відсутні. На підтвердження позовних вимог, позивачем надані суду Анкета-заява на отримання кредиту/опитувальний лист від 19.11.2019 (а. с. 61), паспорт споживчого кредиту (а. с. 63), а також графік щомісячних платежів (а. с. 64), які містять підписи відповідачки, особисті дані відповідачки та істотні умови договору, в тому числі, і щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами. Таким чином, у розумінні ст. 207 ЦК України, кредитний договір був укладений АТ «ОТП БАНК» з відповідачкою [PERSON] . Дослідженням специфікації до кредитного договору від 19.11.2019 установлено, що АТ «ОТП БАНК» було прийнято позитивне рішення щодо можливості надати позичальнику [PERSON] кредит у сумі 31800,00 грн на придбання мотоблоку Weima WM 610. Процентна ставка 0,01%; комісія 3%; сума кредиту на товар 31800,00 грн; комісія за оформлення кредиту 4070,40\~грн; термін кредиту 24 місяці. Вартість товару 38800,00 грн, сума початкового внеску позичальника 7000,00 грн (а. с. 62). Дослідженням рахунку фактури №1911 від 19.11.2019, накладної №1911 від 19.11.2019 та товарного чеку від 19.11.2019 установлено, що вартість мотоблоку Weima WM 610 становить 38800,00 грн. [PERSON] було сплачено 7000,00 грн власних коштів в якості авансу за придбання товару (а. с. 112-113). До матеріалів справи також долучено копію договору добровільного страхування життя позичальника №00/07/2027362667 від 19.11.2019, укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю ТОВ «Страхова компанія «Арсенал Лайф», від імені якого діє страховий агент Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт-Фінанс», та [PERSON] , та копію комплексного договору добровільного страхування від нещасних випадків та страхування медичних витрат №272801563/19FN від 19.11.2019, укладеного між Акціонерним товариством «Страхова компанія «Аско-Медсервіс», від імені якого діє страховий агент Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт-Фінанс», та [PERSON] (а. с. 54-56, 57-60). Дослідженням меморіальних ордерів № 20271979 від 19.11.2019, №20271983 від 19.11.2019, №20271984 від 19.11.2019, №20271981 від 19.11.2019, платник [PERSON] , банк платника АТ«ОТП БАНК» призначення платежу: видача кредиту за кредитним договором №2027362667 від 19.11.2019, установлено, що кредитні кошти у сумі 35870,40 грн були перераховані на рахунок\~ФОП [PERSON] ,\~код [NUMBER] ;\~кредитні кошти\~у сумі\~6334,56\~грн та\~1200,00\~грн перераховані\~ТОВ «Смарт-Фінанс»,\~код 37208475; кредитні кошти у розмірі 390,00 грн були сплачені за додаткові послуги банку за договором №2027362667 від 19.11.2019, а саме послугу «СМС +Довідка» (а. с. 66-69) Отже, АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. [PERSON] виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. З розрахунку заборгованості убачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2027362667 від 19.11.2019 становить 20594,37 грн, з яких: 10081,53 грн загальна сума боргу по тілу, 2,04 грн загальна сума боргу по відсотках, 10510,80 грн загальна сума боргу по комісії (а. с. 92-93). З виписки по особовим рахункам [PERSON] за період з 19.11.2019 по 24.03.2019 встановлено, що відповідачкою було здійснено платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 33713,43 грн (а. с. 18-44). 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено договір факторингу №24/03/23, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за вказаним вище кредитним договором (а. с. 70-79). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 20594,37 грн, з яких: 10081,53 грн загальна сума боргу по тілу, 2,04\~грн загальна сума боргу по відсотках, 10510,80 грн загальна сума боргу по комісії (а. с. 49). Частиною 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статтями 513, 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 статті 1078 ЦК України). Факт прострочення відповідачкою сплати заборгованості за кредитним договором не спростовано, доказів оплати відповідачкою заборгованості в повному обсязі суду не надані. У ч. 2 ст. 16 ЦК України законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згідно із ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (статті 526, 527, 530 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 79, 80 ЦПК України). Згідно із ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У протилежному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь іншої сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказів розірвання або визнання недійсним кредитного договору (на підставі якого виникло зобов`язання у відповідачки перед первісним кредитором щодо сплати кредиту) та/або договору факторингу (на підставі якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором) в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст. 629 ЦК України зазначений договір є обов`язковим для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи. У свою чергу, відповідачкою будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача суду не надано. Враховуючи, що відповідачкою порушені взяті зобов`язання щодо порядку та строків оплати за кредитним договором №2027362667 від 19.11.2019, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 10081,53 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 2,04 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за комісією у розмірі 10510,80 грн суд зазначає наступне. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. З досліджених судом доказів вбачається, що первинним кредитором АТ «ОТП БАНК» відповідачці [PERSON] надавався саме споживчий кредит, про що зазначено як в самому кредитному договорі, так і в паспорті споживчого кредиту. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. При цьому Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування (управління) кредитом може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць, а в іншому випадку відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» така інформація надається безоплатно. Аналогічна позиція також викладена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі № 04/224/21, подібні висновки містить і постанова Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 752/4008/20. Зі змісту п. 1.1. кредитного договору №2027362667 від 19.11.2019 вбачається, що відповідачці встановлено щомісячну плату за управління кредитом у розмірі 3 % від суми кредиту, однак без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності їх надання. Таким чином, оскільки умови кредитного договору №2027362667 від 19.11.2019 не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а відповідно передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту, в тому числі, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків щодо погашення заборгованості, зокрема, інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум, а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що відповідачці щомісячно надавалися будь-які послуги, погоджені нею, за які встановлено нарахування комісії, чи певна інформація щодо кредиту; не доведено, що така інформація надавалася частіше, ніж один раз на місяць; в наданих документах взагалі відсутній перелік послуг з управління кредитом та відомості про те, що цей перелік погоджений з [PERSON] а тому відсутні підстави для стягнення з останньої заборгованості за комісією. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2434 від 08.10.2025, керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де вказано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково, а тому з відповідачки на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1186,00 грн. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача надано суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір про надання правової допомоги №43115064, укладений 01 липня 2025 року між ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» та АБ «ОЛЬГИ КЛЕЩ», додаткову угоду до договору №2027362667 від 01.09.2025, свідоцтво про право на зайняття Клещ О. В. адвокатською діяльністю, детальний опис робіт до договору про надання правової допомоги №43115064 та додаткової угоди до нього від 01.09.2025, Акт №2027362667 від 30.09.2025 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом з метою стягнення заборгованості за кредитним договором №2027362667, згідно якого вартість наданих послуг складає 5000,00 грн (а. с. 80-84, 85, 87, 94). Відповідно до платіжної інструкції, виданої АТ «АКЦЕНТ-БАНК», платник ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», отримувач Адвокатське бюро «ОЛЬГИ КЛЕЩ», призначення платежу: оплата згідно Акту №2027362667 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги до договору №43115064 від 01.07.2024, сума 5000,00\~гривень (а. с. 88). При вирішенні питання розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 13\~березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24), в якій виснувано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: partial