Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Комунальне підприємство "Харківводоканал" звернулось до Новобаварського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованість\~за надання\~послуг з\~централізованого водопостачання\~і водовідведення\~у сумі\~ 29\~957,\~23\~грн.\~та витрати\~пов`язані\~з розглядом\~справи.\~ В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не здійснюють, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 29 957, 23 грн. з яких: - 15 142, 87 грн. - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2018 року по 30.04.2025 року; - 11 268, 75 грн. - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2016 року по 30.04.2025 року; - 1 586, 62 грн. - за абонентське обслуговування за період з 01.04.2020 року по 30.04.2025 року; - 1 031, 05 грн. - за обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання за період з 01.04.2020 року по 30.04.2025 року; - 927, 94 грн. - за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.04.2020 року по 30.04.2025 року. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду. 04 липня 2025 року відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву в якому він заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування відзиву на позовну заяву відповідач зазначає, що він разом із родиною з квітня 2022 року постійно проживає за межами України, що підтверджується належними та допустимими доказами. Відповідно до чинного законодавства, споживач звільняється від оплати за комунальні послуги (крім деяких винятків) у разі їх фактичного невикористання через тривалу відсутність. Наданий позивачем розрахунок є неналежним доказом, містить численні математичні помилки, необґрунтовані нарахування та не підтверджений жодними первинними документами, що є грубим порушенням процесуального обов`язку доказування. У розрахунку позивача з грудня 2018 року кількість осіб («К-ть чол.») раптово змінюється з 1 на 2. Ця зміна суттєво вплинула на обсяг нарахувань. Позивач не надав жодних доказів, що підтверджували б законність такої зміни (наприклад, довідку про склад сім`ї, акт обстеження житлових умов тощо). Це свідчить про довільне встановлення вихідних даних для розрахунку. Протягом тривалих періодів, особливо з 2020 по 2025 рік, обсяги споживання послуг є однаковими щомісяця, це однозначно вказує на нарахування за фіксованими нормативами, а не за фактичними показниками приладів обліку. Такий підхід є незаконним у період доведеної відсутності споживачів. Більше того, це демонструє, що позивач не виконував своїх обов`язків щодо контролю за станом приладів обліку та фіксації фактичного споживання, а лише формально нараховував борг, зловживаючи своїм становищем. Також, відповідача зазначає, що відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність за вимогами про стягнення заборгованості встановлюється тривалістю у три роки. Позовну заяву у справі було подано до суду 06.06.2025. Відповідач вважає, що позовна давність спливла щодо всіх щомісячних платежів, термін оплати за які настав до 06.06.2022 року. 07\~липня 2025\~року представником КП "Харківводоканал" було подано відповідь на відзив в якому заперечує про відзиву на позовну заяву та просить суд залишити відзив на позовну заяву без задоволення. В обгрунтування відповіді на відзив представник позивача зазначає, що звернень з питання зміни фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача за адресою: [ADDRESS] від відповідача до КП «Харківводоканал» не надходило. Відповідачем було порушено вимоги встановлені п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За адресою: [ADDRESS] , був укладений Договір з Індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, обслуговуванням внутрішньо будинкових систем (примірник бланку договору додається), в зв`язку з ураженням агресора до адміністративної будівлі підприємства 03.07.2022 протокол зборів співвласників про вибір моделі договірних відносин з КП «Харківводоканал» у тому рахунку за адресою: вул. Львівська, буд. 19,\~було знищено,\~що підтверджується\~Протоколом засідання\~інвентаризаційної комісії\~абонентної служби\~по роботі\~з абонентами\~фізичними особами\~Департаменту збуту\~та відділу\~обліку та\~аналізу Департаменту\~збуту від\~28.02.2023. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII який введено в дію з 01.05.2019, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Умови публічного Типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення розміщені на офіційному сайті КП «Харківводоканал». Відповідно до пункту 2, 4 Публічного договору договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення тексту зазначеного договору на офіційному веб-сайті КП «Харківводоканал» (https://vodokanal.kharkov.ua/). Фактом приєднання Споживача до умов Договору (акцептування договору), є вчинення Споживачем будь- яких дій, які свідчать про його бажання укласти Договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від Виконавця послуги, або фактичного отримання послуг. За весь час утворення заборгованості, яка заявляється до стягнення в судовому порядку, споживач не звертався зі скаргами на якісні та кількісні характеристики послуг, документів про відсутність споживачів за місцем проживання або відсутність послуг протягом певного періоду часу до КП «Харківводоканал» не подавали.Відповідач вказуючи на грубі помилки у розрахунку та надаючи свій приклад розрахування заборгованості, ніяким чином не пояснює на підставі чого саме ним були здійсненні саме такі розрахування та чому саме його суми повинні відповідати дійсності нарахованій заборгованості, в зв`язку з цим розрахунок КП «Харківводоканал» за адресою: [ADDRESS] , є належним та допустимим доказом, тому що містить в собі всю інформацію стосовно нарахувань спожитих послуг в зв`язку з невиконанням відповідачем покладених на нього обов`язків щодо сплати за комунальні послуги. Кожного місяця боржникам направляється розрахунок за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з детальною інформацією про нараховану суму для оплати. Щодо позовної давності представник позивача зазначає, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Наслідки спливу позовної давності визначаються статтею 267 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідно до\~наданого розрахунку\~заборгованості,\~що знаходиться\~в матеріалах\~справи відповідачем\~за період\~з 2016\~по 2025\~рік було\~сплачено 1895,45\~грн,\~відповідно,\~заборгованість сплачувалася\~частково. Враховуючи вищевказане, перебіг позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг переривається у разі часткового погашення боржником відповідної заборгованості. 10 липня 2025 року відповідачем [PERSON] подано заперечення на відповідь на відзив в яких він заперечує проти доводів викладених відповіді на відзив та просить суд застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. В обгрунтування заперечень відповідач зазначає, що відповідач, [PERSON] , разом зі своєю родиною дружиною [PERSON] та двома неповнолітніми дітьми, [PERSON] та [PERSON] , був змушений покинути своє постійне місце проживання у місті Харкові у зв`язку з повномасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України. Починаючи з 20 квітня 2022 року і до сьогоднішнього дня, вся родина відповідача безперервно проживає на території Федеративної Республіки Німеччина, де вони отримали статус тимчасового захисту. Ця відсутність не є короткостроковою відпусткою чи відрядженням, а являє собою довготривалу релокацію, спричинену обставинами непереборної сили, що є фактом загальновідомим та не потребує додаткового доказування. На підтвердження факту довго тривалого проживання за межами України відповідачем були надані офіційні документи, видані компетентними органами Німеччини, з нотаріально засвідченим перекладом українською мовою, які мають високий ступінь доказової сили. Наданий позивачем розрахунок суми заборгованості по особовому рахунку [NUMBER] є юридично нікчемним і не може вважатися належним та допустимим доказом існування боргу, оскільки його детальний аналіз виявляє таку кількість грубих математичних помилок, внутрішніх суперечностей та довільних змін, що свідчить про його повну недостовірність та непридатність як доказу. Позовну заяву у справі було подано до суду 06 червня 2025 року, посилання позивача на карантин та воєнний стан як на підставу для поновлення строків, які вже спливли до їх запровадження (наприклад, за боргами 2016 року), є маніпулятивним та юридично нікчемним. Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 19.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження У судове засідання представник позивача не з`явилась, в позовній заяві просили розглядати справу за відсутності представника позивача. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, подав до суду заяву про застосування строків позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП "Харківводоканал" за адресою: [ADDRESS] . Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до\~статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з централізованого водопостачання і водовідведення. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. \~Пунктом 1 ч. 2 \~ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»\~передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконував плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 29 957, 23 грн. з яких: 15 142, 87 грн. - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2018 року по 30.04.2025 року; 11 268, 75 грн. - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2016 року по 30.04.2025 року; 1 586, 62 грн. - за абонентське обслуговування за період з 01.04.2020 року по 30.04.2025 року; 1 031, 05 грн. - за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.04.2020 року по 30.04.2025 року; 927, 94 грн. - за обслуговуванння внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.04.2020 року по 30.04.2025 року. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови КабінетуМіністрів України № 392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 року на всій території України встановлено карантин. Відповідно до пункту 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби СОVID-19» від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 року, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пункт 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Частинами четвертою, п`ятою\~статті 267 ЦК України\~передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що з даним позовом до суду КП «Харківводоканал» звернулося 06 червня 2025 року, а період стягнення позивач зазначає з 01.04.2016 року по 30.04.2025 року, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за період до 12.03.2017 року задоволенню не підлягають, оскільки заявлені поза межами строку позовної давності. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконали, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь КП «Харківводоканал» заборгованості 23 242, 33 грн. грн., з яких: 11 195, 26 грн. - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.017 року по 30.04.2025 року; 8 501, 46 грн. - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2017 року по 30.04.2025 року; 1 586, 62 грн. - за абонентське обслуговування за період з 01.04.2020 року по 30.04.2025 року; 1 031, 05 грн. - за обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання за період з 01.04.2020 року по 30.04.2025 року; 927, 94 грн. - за обслуговуванння внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.04.2020 року по 30.04.2025 року З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» підлягають частковому задоволенню в межах строку позовної давності у сумі 23 242, 33 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial