Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

04 листопада 2025 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності документу, що підтверджує трудовий стаж, а саме: архівної довідки №06-23/53, виданої 28 серпня 2025 року архівним відділом Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що у вказаній архівній довідці допущено помилки, які були виявлені лише при зверненні до Пенсійного фонду, яким в свою чергу їй було відмовлено в призначені пенсії за віком. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для оформлення пенсії за віком. Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без участі представка заінтересованої особи, при ухваленні рішення покладалися на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Як передбачено ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту належності архівних довідок породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих та майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт належності йому вказаних документів(архівних довідок), що має юридичне значення для послідуючого призначення та отримання пенсії. З огляду на викладене та ту обставину, що для оформлення та отримання пенсії на території України є об`єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, від яких залежить встановлення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25 вересня 2025 року № 204050007139 відмовлено [PERSON] в призначенні пенсії за віком, оскільки в архівній довідці №06-23/53, виданої 28 серпня 2025 року архівним відділом Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області, не розкрите повністю ПІБ заявника, а саме в графах «прізвище», «ім`я», «по батькові» здійснено запис на російській мові : « [PERSON] » (а.с.10). Тобто, в наданому документі допущені скорочення в написанні по батькові заявника, які позбавляють можливості Пенсійним фондом України провести нарахування пенсії заявнику. Відповідно до п. 26 Постанови КМУ № 637 від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній: якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт належності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Належність архівної довідки №06-23/53, виданої 28 серпня 2025 року архівним відділом Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області, підтверджується: - паспортом серії [NUMBER] , виданого Барвінківським РВ УМВС України в Харківській 03 жовтня 1996 року, на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6); - довідкою про присвоєння ідентифікайного номера [NUMBER] від 22.11.1996 (а.с. 6); - трудовою книжкою [NUMBER] , заповненої 14 березня 1984 року, виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.13-15); - трудовою книжкою колгоспника [NUMBER] , заповненої 14 березня 1988 року, виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: архівної довідки, необхідно [PERSON] для призначення пенсії за віком. Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що передбачено п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. З огляду на викладене, а також те, що позасудове відновлення прав заявника неможливе, суд вважає за необхіне встановити відповідний факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved