Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] є його батьком. Через небезпеку, пов?язану зі збройною агресією російської федерації проти України, в листопаді\~2024\~року він з мамою переїхали з с.Підлиман Ізюмського району Харківської області до м.Рівне, а батько залишився проживати в с.Підлиман. 3 19 листопада 2024\~року є внутрішньо переміщеною особою. Мама утримує його самостійно, проте він потребує матеріальної допомоги і від батька. Перед від?їздом вони домовилися з батьком, що він допомагатиме йому матеріально. Після переїзду в м.Рівне батько кілька разів надсилав йому кошти в розмірі від 1 до 3 тисяч грн, проте ця допомога не є регулярною, наразі батько ухиляється від регулярного виконання батьківського обов?язку щодо його утримання. Батько працездатний, має нормальний стан здоров?я, отже, має можливість надавати грошову допомогу на його утримання. Про наявність інших осіб на утриманні батька йому невідомо. Ухвалою від 24 вересня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання повідомленням (викликом) сторін. У клопотанні від 24 листопада 2025 року представник позивача Семенюк А.В. просить розгляд справи здійснювати без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Відзиву на позов до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18 лютого 2009 року Підлиманською сільською радою Борівського району Харківської області. Згідно з довідкою № 5612-5003531804 від 19 листопада 2024 року Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради, [PERSON] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Зареєстроване місце проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить витяг Борівської територіальної громади № 2023/007331170 від 13 вересня 2023 року. [PERSON] , [INFO] , станом на 12 вересня 2025 року за відомчою інформацією системи ДМС зареєстрований за місцем проживання в [ADDRESS] , що підтверджується листом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області № 6301.4.3-16677/63.2-25 від 12 вересня 2025 року. Відповідно до ч.1 ст.18 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Частиною четвертою статті 152 СК України передбачено, що дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 47 ЦПК України). Згідно з ч.3 ст.179 СК України, неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує передбачені ст.182 СК України обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів неспроможності відповідача сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, беручи до уваги обов`язок відповідача утримувати свого сина до досягнення ним повноліття та право дитини на належне утримання, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн, від сплати якого позивач звільнений. На підставі наведеного та

Outcome: approved