Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором,\~мотивуючи позовну\~заяву тим,\~що 05.03.2024\~року між\~ТОВ «Мілоан»\~та відповідачем\~в електронній\~формі було укладено\~договір про споживчий кредит №100352946,\~відповідно до\~умов якого\~останній отримав кредит\~в розмірі\~15000,00\~грн. на умовах\~сплати процентів\~за користування\~кредитом та\~інших платежів\~та можливих\~штрафних санкцій,\~що передбачені\~договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. 29.07.2024\~року між\~ТОВ «Мілоан» та\~позивачем було\~укладено договір відступлення прав\~вимоги №110-МЛ/Т,\~за умовами\~якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до боржників включно і за кредитним договором № 100352946. Відповідач не\~виконує умови\~кредитного договору,\~тому у\~нього виникла\~заборгованість в\~розмірі 35916,00 грн.,\~яка складається\~з: прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту \~12000,00\~грн., прострочена заборгованість\~за сумою відсотків\~ 23916,00\~грн.\~Враховуючи викладене,\~ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал»\~зверулося до\~суду з\~цим позовом\~та просило\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за кредитним\~договором в\~розмірі 35916,00\~грн., суму сплаченого\~судового збору\~в розмірі\~2422,40\~грн. та витрати\~на професійну\~правничу допомогу\~в сум 8000,00 грн. Ухвалою суду\~від 25.09.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. У визначені судом строки, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, судову кореспонденцію надіслано судом на зареєстроване місце проживання відповідача: [ADDRESS] , яку останній не отримав. Конверти з матеріалами позовної заяви та ухвалою про відкриття провадження повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено,\~що 05.03.2024\~року між ТОВ «Мілоан»\~та відповідачем\~був укладений\~договір про споживчий кредит\~№100352946 у формі\~електронного документу\~з використанням\~електронного підпису,\~за умовами\~якого відповідачу\~було надано\~грошові кошти\~в розмірі\~15000,00\~грн. строком на\~105\~днів зі сплатою\~процентів за\~користування кредитом,\~а [PERSON] \~зобов`язався повернути\~кредит та сплатити комісію за надання кредиту і проценти (а.с. 6-13). За змістом\~п.\~1.4. договору, позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 20.03.2024 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 18.06.2024 (останнього дня строку кредитування). Пунктом 1.5.2. договору визначено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 225,00 грн., які нараховуються за ставкою 0.10% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 31050.00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3. договору). Підписанням цього\~договору позичальник підтверджує,\~що він до укладення\~договору отримав\~проект цього\~кредитного договору\~разом з\~додатками (в\~електронному вигляді\~в особистому\~кабінеті),\~ознайомився з\~усіма \~ його\~умовами \~та Правилами,\~що розміщені\~на сайті\~Товариства та\~є невід`ємною\~частиною цього\~договору (п. 5.1. договору). Як слідує\~з матеріалів\~справи,\~вказаний договір\~підписаний відповідачем\~за допомогою\~одноразового паролю-ідентифікатора,\~який був\~надісланий ТОВ «Мілоан» на\~номер його\~мобільного телефону\~(а.с.\~13\~на звороті), на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору міститься код ідентифікатора відповідача\~158820, що і є безпосереднім підписом відповідача. Пунктом 2.1. договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . TOB «Мілоан» свої\~зобов`язання\~за договором №100352946\~від 05.03.2024\~року виконав\~належним чином,\~перерахувавши відповідачу\~грошові кошти\~у загальному\~розмірі 15000,00\~грн.\~на платіжну\~картку № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням від 05.03.2024 року (а.с. 14). 29.07.2024\~року між\~ТОВ «Мілоан» та\~ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал»\~укладено договір відступлення прав\~вимоги №2110-МЛ/Т,\~відповідно до\~умов якого ТОВ «Мілоан»\~передає (відступає)\~позивачу за\~плату,\~а останній\~приймає належні\~кредиторові права\~грошової вимоги\~до боржників\~за кредитними\~договорами вказаними\~у Реєстрі\~боржників,\~укладеними між\~кредитором і\~боржниками (а.с. 16-21, 26 на звороті). Згідно п. 6.2.3 договору, права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1. цього договору, після чого новй кредитор стає кредитором по відношеню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі реєстру боржників. 29.07.2024\~року сторони\~договору відступлення прав вимоги підписали акт приймання-передачі реєстру боржниікв (а.с. 25 на звороті). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір відступлення прав вимоги є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює, припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності до32говору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Тобто «ФК «Кредит-Капітал» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. З витягу\~з реєстру боржників до\~вказаного договору\~відступлення прав\~вимоги вбачається,\~що первісний\~кредитор відступив\~право вимоги\~за договором\~№ 100352946\~на загальну\~суму 35916,00\~грн.,\~з яких: 12000,00\~грн.\~ залишок\~по тілу\~кредиту, 23916,00 грн.\~ залишок\~по відсотках (а.с. 27). Вказана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів. Відповідач жодних заперечень щодо правильності наведеного розрахунку не надав як і власного контррозрахунку. Таким чином,\~даючи юридичну\~оцінку доказам,\~суд вважає,\~що відповідач\~отримав кредитні\~кошти,\~але свої\~зобов`язання\~по їх\~поверненню та\~сплати відсотків\~належним чином\~не виконував,\~тому зобов`язаний\~повернути позивачу\~борг в\~загальному розмірі 35916,00 грн., у зв`язку з чим позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання\~щодо обґрунтованості\~стягнення витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~в розмірі 8000,00 грн., слід приймати до уваги викладене нижче. За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~визначено,\~що інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у\~разі задоволення\~позову \~на відповідача. Слід відзначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. До суду\~на підтвердження\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу позивачем\~надано:\~договір про\~надання правової допомоги\~№0107\~від 01.07.2025\~року (а.с.\~30\~на звороті),\~акт наданих\~послуг (а.с.\~31\~на звороті),\~детальний опис\~наданих послуг\~(а.с.\~32),\~свідоцтво про\~право на\~зайняття адвокатською\~діяльністю (а.с. 29); ордер (а.с. 31). Згідно з\~п.\~2.3. договору про надання правової допомоги, вартість наданих послуг правової допомоги за одну кредитну справу складає 8000,00 грн. без ПДВ. Відповідно до\~детального опису\~наданих послуг,\~адвокатським об`єднанням\~було надано\~наступну юридичну\~допомогу:\~усну консультацію тривалістю 30\~хв., ознайомлення з\~матеріалами кредитної\~справи тривалістю\~2\~год., погодження правової\~позиції тривалістю\~30\~хв., складення позовної\~заяви тривалістю\~3\~год.\~30\~хв.\~та подання\~заяви до\~суду.\~Всього витрачено 6 год. 30 хв. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн., слід приймати до уваги викладене нижче. Як зазначено ВС в постанові від 17.01.2022 року № 756/8241/20, зустріч із клієнтом та погодження заперечень на касаційну скаргу мають організаційний характер, є складовими підготовки відзиву на касаційну скаргу та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, немає підтвердження, що клієнту разом із тим здійснювалося надання консультацій правового характеру, а тому такі витрати не підлягають компенсації. З огляду на викладене, надання представником позивача таких правничих послуг як усної консультації та погодження правової позиції, не можуть включатися до витрат на правову допомогу, оскільки вони не підтвердженні належними доказами. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 року № 640/8316/20, від 21.10.2021 року у справі № 420/4820/19 тощо). Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~137\~ЦПК України,\~враховуючи категорію\~справи,\~обсяг виконаних\~робіт та\~наданих адвокатом\~послуг,\~значення справи\~для сторони\~позивача,\~її публічним\~інтересом,\~співмірність даних\~витрат,\~які суд\~вважає завищеними,\~тому суд\~вважає такими,\~що підлягають\~до задоволенню\~витрати на\~правничу допомогу\~у розмірі 6000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved