Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

До Холодногірського районного суду м. Харкова із Білоцерківського міськрайонного суду Київської обласьі надійшла вказана позовна заява для розгляду за підсудністю, в якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики №00-5125-002 від 05.01.2025 в розмірі 47\~145.40 грн., з яких 42\~550 грн. сума позики, 4595.40 грн. нараховані відсотки. В обгрунтування позову зазначено, що 05.01.2025 між позивачем та відповідачем в електронному вигляді за допомогою кваліфікованого електронного підпису укладено Договір позики №00-5125-002, відповідно до якого [PERSON] дав в борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 42\~550 грн. Позичальник зобов`язався повернути позикодавцю суму позики та сплатити відсотки за користування позикою, в строк до 07.03.2025, в безготівковій формі на рахунок позикодавця. Відсотки передбачені п.4 Договору та становлять 0.18% річних за кожен день користування позикою, та сплачуються кожні 15 днів шляхом безготівкового банківського переказу. Також Договором передбачено сплату позичальником пені за порушення умов договору в розмірі 500 грн. за кожен день порушення та 1 % від суми позики за кожен день прострочення у виплаті відсотків, передбачених Договором. Оскільки відповідач в строк, визначений договором, не повернув позику та не сплатив інші платежі, позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 24.09.2025 справу прийнято до свого провадження та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копію ухвали суду від 24.09.2025 направлено відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду не отриманим. Станом на день розгляду справи жодних заперечень, інших заяв або клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань про розгляд справи з викликом сторін до суду також не надходило. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку з ухваленням заочного рішення. У зв`язку з розглядом справи без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05.01.2025 між позивачем та відповідачем в електронному вигляді за допомогою електронного підпису укладено Договір позики №00-5125-002 (далі - Договір). (а.с. 15-18) Відповідно до умов Договору, позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти в сумі 42\~550 грн., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві суму позики та відсотки за користування позикою в строк, визначений цим Договором (п. 1). На момент укладення цього Договору, грошові кошти в сумі 42\~550 грн. переказані позикодавцем безготівковим шляхом на банківський рахунок позичальника в повному обсязі. (п. 2) Позичальник зобов`язується повернути позику до 07.03.2025 в порядку, в якому вона була надана, а саме безготівковим шляхом на рахунок позикодавця. (п. 3) Процентна ставка 0.18% річних за кожен день користування позикою, що в грошовому еквіваленті складає 76 грн. 59 коп. за кожен день користування позикою. Відсотки сплачуються позичальником кожні 15 днів шляхом безготівкового банківського переказу на рахунок позичальника. (п. 4) В Додатку №1 до Договору №00-5125-002 передбачено Графік платежів, та в Додатку №2 банківські реквізити сторін Договору, на які здійснюються надання позики позикодавцем та її повернення позичальником. Договір позики та додатки до нього підписані сторонами кваліфікованими електронними підписами. Факт переказу позикодавцем суми позики на банківський рахунок позичальника підтверджується платіжними інструкціями №0.0.4110257273.1 від 05.01.2025 на суму 22\~550 грн. та №0.0.4110126701.1 від 05.01.2025 на суму 20 000 грн. (а.с. 14, 15) 08.03.2025 [PERSON] направлено на адресу [PERSON] досудову вимогу про повернення суми позики та сплату відсотків. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача складає 47\~145.40 грн., з яких 42\~550 грн. сума позики, 4595.40 грн. нараховані відсотки. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) В силу вимог ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створенням електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з ч.1\~ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»,\~оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис". Зі змісту\~ст.12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~вбачається, що поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до\~ст.\~1046\~ЦК України,\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої\~статті 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій\~статті 640 ЦК України, за якою, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру\~є доказом не лише факту укладення договору,\~а й передачі грошової суми позичальнику. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50цс16. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~610,611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України) Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. За змістом частини 3 статті\~12, частини 1 статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1\~статті 76 ЦПК України). Відповідно до частини 1\~статті 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Повно і\~всебічно з`ясувавши\~обставин,\~на які\~позивач посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог,\~дослідивши надані\~докази,\~суд вважає, що між [PERSON] та [PERSON] 05.01.2025 було укладено Договір позики в електронній формі шляхом його підписання сторонами електронним підписом. Будь-яких доказів від відповідача на спростування зазначених обставин до суду не надано. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення позики та сплати відсотків за користування нею не виконав. Зважаючи, що сторонами було погоджено істотні умови Договору позики, на підставі якого відповідач отримав суму коштів, які своєчасно повернуто не було та не сплачено проценти, що призвело до утворення заборгованості, суд вважає, що наявні підстави для стягнення заборгованості в судовому порядку. Відтак, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 47\~145.40 грн., з яких 42\~550 грн. сума позики, 4595.40 грн. нараховані відсотки. Розрахунки заборгованості відповідачем\~не спростовані, своїх контррозрахунків заборгованості або доказів належного виконання зобов`язань до суду ним не було надано. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211.20 грн.

Outcome: approved