Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

7.11.2024 позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики № 2123451123 у сумі 67 500 грн., з яких 10 000 грн. тіло кредиту, 57\~500 грн. проценти за користування кредитом. Також просить стягнути з відповідача понесені витрати у вигляді судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду із даним позовом. 3.12.2025 справа надійшла за підсудністю з Коростенського міськрайонного суду Житомирської області. Ухвалою від 5.12.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив (а. с. 46). 3.01.2025 відповідач надав до суду відзив, з якого вбачається, що останній заперечує проти позовних вимог, оскільки він не підписував жодних договорів позики; коштів у розмірі 10000 грн. від позивача він не отримував, усі додані до позовної заяви докази є недостовірними. 20.01.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, зі змісту якої вбачається, що договір позики між сторонами укладено в електронній формі, підписаний відповідним одноразовим ідентифікатором відповідача. Крім того, позичальник ідентифікований та верифікований з допомогою системи BankID НБУ (п. 5.17 договору). Підписавши договір, відповідач підтвердив свої наміри на отримання позики. 27.01.2025 від представника відповідача надійшли заперечення, в яких він не погоджується з доводами відповіді на відзив з мотивів і підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вважає, що зворотнього представником позивача не доведено. 10.02.2025 здійснено перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження за клопотанням представника відповідача (а.с. 84). В судове засідання належно повідомлені сторони не з`явилися. Враховуючи наведене, суд дійшов наступного висновку. 12.11.2023 між ТОВ «Іннова Фінанс» (позикодавець) та відповідачем [PERSON] (позичальник) укладено договір позики № 2123451123 у формі електронного документу. Вказаний договір підписано електронним одноразовим ідентифікатором відповідача (3lig0yr34), що підтверджується копією даного договору (зворот а.с. 16) За умовами договору позикодавець надає позичальнику позику в розмірі 10\~000 грн, шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача, які позикодавець сплачує позичальнику у день укладання договору, а позичальник зобов`язується повернути кошти у вказаному розмірі до 12.12.2023, а також сплатити проценти за користування позикою у розмірі та строки передбачені договором. ТОВ «Іннова Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі відповідно до умов договору шляхом перерахування позики в розмірі 10\~000 грн на картковий рахунок відповідача, що підтверджується відомостями копії у вигляді електронної інформації щодо руху коштів відповідача (а.с. 92-93). Однак відповідач не виконав умови договору, зокрема, не повернув позику у строк передбачений договором. Відповідно до п. 1.2. договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п. 1.2 цього договору умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99 % на день (з урахуванням програми лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (Базова) процентна ставка у розмірі 2,99% на день від суми Позики за кожен день користування позикою з першого дня дії Договору (п.1.5). Відповідно до розрахунку заборгованості, який міститься в позовній заяві, заборгованість [PERSON] станом на 07.11.2024 перед позивачем складає 67\~500 грн, 10\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 57\~500 грн заборгованість за процентами (10\~000 х 2,5% х 230 днів). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Відповідно до\~п.\~1\~ст.\~1046\~ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Враховуючи п. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із п. 1. ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 6\~Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 7\~Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Згідно з\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до\~ст. 640 ЦК, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК). Згідно з ст.ст.76, 78, 80\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі - ЦПК), доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як слідує з матеріалів справи, договір позики укладений між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачем у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч. 1 ст. 205, ст. 6, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК. На виконання вимог ч.1 ст. 638 ЦК сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він відповідно до положень ст. 629 ЦК є обов`язковим для виконання сторонами. Всі істотні умови договору позики відповідач погодив власним цифровим підписом під договором, таблицею обчислення загальної вартості позики та реальної процентної ставки та паспортом кредиту. Тому позиція представника відповідача спростовується дослідженими судом доказами. Отже, за результатами вирішення спору знайшли свого підтвердження обставини порушення відповідачем взятих на себе згідно договору позики зобов`язань, що виявляє порушення прав позивача, а тому заявлений позов про стягнення заборгованості підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved