Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

У серпні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» (далі по тексту ТОВ «Іннова») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 13.03.2025 між ним та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику №7413510325 в електронному вигляді, відповідно до умов якого вона отримала 10500 грн на умовах строковості, зворотності та платності, які у строк не повернула. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів утворилася заборгованість на суму 14515,42 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою суду від 29.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. Правом подати відзив на позов або будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви відповідач не скористалася. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалися як рекомендованим листом за місцем реєстрації, так і через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Крім того, вказана інформація була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним. Згідно з постановою Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить наступного висновку. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.ст.1048, 1054 ЦК України). Статтями 1046, 1049 ЦК передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. 13.03.2025 між ТОВ «Іннова» та [PERSON] укладено договір надання грошових коштів у кредит №7413510325 (далі по тексту Договір) за допомогою інформаційно-комунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Товариство надало відповідачу кредит у гривні, який вона зобов`язується одержати та повернути, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає: 10500 грн (п.2.3.); строк кредиту 360 днів (п.2.5.). Детальні терміни (дати) повернення кредиту, сплати комісії та процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до Договору. Тип процентної ставки фіксована (п.2.6.). За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.2.5. Договору, та становить: 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору. 0.87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення Договору і до закінчення строку його дії або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за Договором кредиту у день надання кредиту (п.2.7.). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає (п.2.9.): за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 3195.29% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає (п.2.10.): за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 47418.00 грн. Денна процентна ставка на дату укладення Договору складає (п.2.11.3.): за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 0.98% Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] (п.3.1.). Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.3.1. Договору (п.3.4.). За умовами укладеного між сторонами Договору (п.5.4.1.) відповідач зобов`язалась у встановлений строк повернути кредит, сплатити проценти, комісію, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором, згідно Графіка платежів (п.6.1.). Договір вважається укладеним (п.10.2.) з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п.2.5. (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, він продовжує діяти до повного виконання позичальником зобов`язань за ним. З метою укладення Договору відповідач, ознайомившись з Правилами, заповнила Заявку, вказавши всі необхідні дані, вказала суму грошових коштів, яку бажає отримати після укладення Договору та періодичність платежів зі сплати процентів (п.10.6.1.). Договір укладений в наступному порядку (п.10.6.10.): позичальником подано Заявку на отримання кредиту в ІКС товариства; після обробки інформації, вказаної в Заявці, збору та аналізу інформації про позичальника з інших джерел та після проведення інших обов`язкових процедур ІКС товариством прийнято рішення про надання позичальнику суми кредиту; позичальник був проінформований про позитивне рішення по Заявці в особистому кабінеті, а також шляхом надсилання відповідного повідомлення на номер телефону та/або електронним листом на електронну пошту, вказану в Заявці; позичальник в особистому кабінеті перейшов до ознайомлення з офертою, яка містить в собі Паспорт кредиту та проект Договору, ознайомився з останніми, на підтвердження чого вводить одноразовий ідентифікатор, направлений товариством та надав згоду (акцепт) на укладення Договору шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписано відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Моментом підписання Договору є використання його сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Невід`ємною частиною Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано відповідачу до укладення Договору. Підписуючи Договір, відповідачем підтверджено, що : перед його укладенням їй була в чіткій та зрозумілій формі надана уся необхідна інформація щодо кредитування в товаристві (п.10.9.); вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Веб-сайті товариства: https://finsfera.ua/ (п.10.10.). У відповідності до ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. \~ \~ \~ \~На виконання зазначених вимог, ТОВ «Іннова» було надано відповідачу одноразовий ідентифікатор 9273, для підписання Договору на підтвердження ознайомлення відповідача з правилами та іншими супутніми документами. Електронний цифровий\~підпис це вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача (ст.1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»). Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. За правовим статусом він прирівнюється до власноручного підпису (печатки) та використовується фізичними та юридичними особами, суб`єктами електронного документообігу, для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підтвердження надання кредиту на підставі Договору позивачем надано договір №160523/1 від 16.05.2023 про надання послуг з приймання та переказу платежів та повідомлення ТОВ «фінансова компанія «Контрактовий дім», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, про те, що 13.03.2025 на рахунок № [NUMBER] було перераховано 10500 грн. Також на виконання ухвали суду про витребування доказів (за клопотанням позивача) АТ КБ «Приватбанк» повідомило, що на ім`я [PERSON] емітована банківська картка № [NUMBER] , а також що 13.03.2025 на вказану картку здійснено переказ коштів від ТОВ «Іннова» у розмірі 10500 грн. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). Жодних доказів на спростування факту отримання та користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачем надано не було. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Нормою ст.639 ЦК передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Порядок надання ТОВ «Іннова» коштів у кредит, встановлюються відповідними правилами, які перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному веб-сайті кредитодавця та в розумінні ст.ст.641, 644 ЦК є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору кредиту/позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Отже, між [PERSON] та ТОВ «Іннова» правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомилася погодилася та не сприймала їх, як невигідні для себе. Додані до Договору Графік платежів і паспорт споживчого кредиту містять розмір суми кредиту, процентну ставку, строк кредитування, відповідальність за порушення умов договору. Перед укладенням договору відповідач була вільною в погодженні всіх умов кредитування. У ст.629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що Договір укладений між позивачем та відповідачем в електронній формі, вони обумовили усі його істотні умови, як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. При цьому, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Договір не був би укладений. Відповідач, підписавши договір, не лише погодила його умови, зокрема розмір кредиту, грошову одиницю, відсотки, строк та умови кредитування, але й скористалася кредитом. З долученого\~позивачем розрахунку\~слідує,\~що заборгованість\~відповідача становить: 6445 грн по кредиту та 8070,42 грн по процентам. Зміст поняття «користування кредитом» був визначений Великою Палатою Верховного Суду у постанові №910/4518/16 від 05.04.2023, згідно якої це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами договору. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.01.2022 у справі №910/17048/71 зазначала, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. Проценти відповідно до ст.1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Таким чином, як на момент укладення Договору, так і протягом строку кредитування кредитодавець мав правомірні очікування на отримання процентів за користування грошовими коштами до дня повернення кредиту, а відтак право вимоги позивача щодо сплати йому таких процентів є правомірним. Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення кредиту за електронним договором є обов`язковим. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України). За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.78 ЦПК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, позивачем доведено факт надання грошових коштів відповідачу за Договором. Водночас, відповідачем в свою чергу не було надано доказів на спростування презумпції правомірності укладеного договору, не спростована правильність проведеного розрахунку, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено, як і не було надано власного розрахунку. Ураховуючи те, що позичальником взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконано, кредитні кошти у погоджений строк не повернуто, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується обґрунтованість заявлених вимог. Відтак, позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст.133 ЦПК України). До останніх належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як передбачено ч.ч.4,5 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Всупереч зазначеним нормам позивачем, окрім договору про надання правничої допомоги №06-05/2025 від 06.05.2025, не надано жодних доказів на підтвердження таких витрат, зокрема, акту приймання-передачі наданих послуг. Відтак, у відшкодуванні витрат на правову допомогу слід відмовити. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved