Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

ТОВ «Кредитсервіс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором зазначивши, що 11.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 220111-006. Відповідно до п. 1.1 договору, позивач надає відповідачу кредит у розмірі 50000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності (надалі - «Кредит»), а відповідач зобов`язується повернути кредит позивачу та зробити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені договором. На виконання умов кредитного договору на банківський рахунок [PERSON] було перераховано кредитні кошти у розмірі 46250,00., із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена кредитним договором у розмірі 7,5%, що в грошовому еквіваленті становить 3 750,00 грн. У свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 164708,18грн., яка складається з: 47874,74 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 116833,44 грн. - заборгованість за процентами. З урахуванням вищевикладеного, ТОВ «Кредитсервіс» просило стягнути з відповідача визначену суму заборгованості, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористалася. В судове засідання позивач ТОВ «Кредитсервіс» не забезпечив явку свого представника, через канцелярію суду подав заяву в якій позов підтримує, просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення та розглядати справу у відсутності представника товариства. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 11.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладений договір про надання кредиту (індивідуальна частина) № 220111-006, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитсервіс» зобов`язалося надати [PERSON] кредит, на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Вказаний договір було особисто підписано [PERSON] . За умовами індивідуальної частини договору умови кредиту: сума кредиту 50000 грн. 00 коп.; строк , на який надається кредит 365 днів; кількість щомісячних платежів 12; порядок сплати платежів: щомісяця до 11 числа місяця закінчення відповідного розрахункового періоду користування кредитом; одноразова комісія за видачу кредиту 7,5%; сума одноразової комісії 3750,00грн.; плата за користування кредитом в середньому за місяць від початкової суми кредиту 8,5% (4250,00грн.); орієнтовна загальна вартість кредиту 100999,99грн. Невід`ємною частиною кредитного договору № 220111-006 від 11 січня 2022 року є графік платежів за договором, який містить інформацію щодо розміру, кількості щомісячних платежів, порядку їх розподілу, реальної річної процентної ставки та реальної вартості наданого кредиту. Графік платежів також особисто підписаний [PERSON] . 11.01.2022 року [PERSON] також особисто було підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування зокрема, строк кредитування, розмір та тип процентної ставки, порядок нарахування відсотків та їх розрахунок. Таким чином, 11.01.2022 року між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 220111-006, за яким ТОВ «Кредитсервіс» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 50000 грн. 00 коп., а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за його використання та одноразову комісію за його видачу. З платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 3003 від 11.01.2022 року вбачається, що 11.01.2022 року ТОВ «Кредитсервіс» здійснило банківський переказ грошових коштів у розмірі 46 250 грн. 00 коп. на номер картки [NUMBER] згідно договору № 220112-006 без ПДВ з вирах. комісії за оформлення 3750,00грн. Таким чином, судом встановлено виконання ТОВ «Кредитсервіс» своїх обов`язків за кредитним договором № 220111-006 від 11.01.2022 року. Як вбачається з публічної пропозиції (оферта) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит сервіс» укладення договору про надання кредиту на умовах продукту «Рекредит», у якому пропонує повністю цивільно-дієздатним фізичним особам - громадянам України, що проживають на території України (кожна з яких окремо далі -Позичальник) на умовах та в порядку, визначеному даною Офертою, чинними Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а також з урахуванням вимог чинного законодавства: Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про захист персональних даних», Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та інших нормативних актів, що регулюють взаємовідносини між сторонами Договору укладення договорів кредиту для придбання товарів та/або послуг. Пунктом 3.16. та 3.17. публічної пропозиції (оферта), підписуючи Договір Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма істотними умовами Договору, які викладені у Оферті, ознайомлення з затвердженими Кредитодавцем Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, з паспортом споживчого кредиту, а також своє ознайомлення з інформацією, зазначеною в частині 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Кредит надається Позичальнику шляхом перерахування коштів на банківський (картковий) рахунок за реквізитами, вказаними Позичальником в індивідуальній частині Договору. Перерахування, за вибором Позичальника, можливе або на рахунок Позичальника, або на рахунок особи, послуги та (або) товари якої Позичальник оплачує в рахунок Кредиту. Датою отримання кредиту і одночасно датою початку кредитних зобов`язань між Позичальником і Кредитодавцем є день зарахування кредитних коштів на рахунок Позичальника (пункт 3.18. публічної пропозиції (оферта)). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 220111-006 від 11.01.2022 року, судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання з повернення кредитних коштів, сплати відсотків у повному обсязі не виконав у повному обсязі. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, судом встановлено факт порушення [PERSON] свого зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором. Згідно Виписки з особового рахунку за Кредитним договором №220111-006 від 11.01.2022, а також Розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором, відповідачем не у повному обсязі виконано взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим, за період з 11.01.2022 по 12.09.2023 заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ «Кредитсервіс» становить 164708,18 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 47 874,74 грн.; прострочена заборгованість за процентами 116 833, 44 грн. 26.09.2023 ТОВ «Кредитсервіс» надіслав [PERSON] досудову вимогу від 22.09.2023 р. вих.. № 2023/586 щодо дострокового стягнення заборгованості. Аналізуючи обґрунтованість розміру заборгованості відповідача за кредитним договором, суд звертає увагу, що належним чином дослідити поданий стороною доказ розрахунку заборгованості за кредитним договором, перевірити його та оцінити в сукупності і взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду (постанова КЦС ВС від 25.05.2022 року у справі № 219/7527/16-ц). Кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву. Суд першої інстанції у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі (постанова КЦС ВС від 07.06.2023 року у справі № 234/3840/15-ц). Зважаючи на погоджені сторонами умови кредитування, суд погоджується з наданим стороною позивача розрахунком заборгованості, вважає його правильним та обґрунтованим. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору або отримання права вимоги за цим договором та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов?язань, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови ВС від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Позивач реалізував своє право на стягнення заборгованості шляхом пред`явлення позову до суду. Відповідачем не надано до суду заперечень проти позову та доказів на спростування доводів позивача. З урахуванням вищевикладеного, суд за результатами повного, всебічного дослідження матеріалів позовної заяви, на основі достатньої сукупності належних, допустимих та достовірних доказів приходить до висновку, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору з [PERSON] доведено факт порушення [PERSON] свого зобов`язання з повернення кредитних коштів, а також доведено і обґрунтовано виникнення заборгованості у загальному розмірі становить 164708,18 грн., яка складається з: 47 874,74 грн. - заборгованість за прострочене тіло кредиту; 116 833, 44 грн. - заборгованість за простроченими процентами. На підставі цього суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо відшкодування відповідачем заявлених позивачем витрат по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн, а також на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн, суд дійшов такого. Так, відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, позивач, звертаючись до суду із позовом, сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн., що підтверджено платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 4832 від 27.09.2023 року. Оскільки позов ТОВ «Кредитсервіс» задоволено у повному обсязі, суд вважає, що відповідно до статті 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 гривень. Згідно із пунктами 13 частини другої, частини восьмої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, до позову додано копії: Договору № 25-01/2023 від 25.01.2023 про надання правової допомоги, укладений між Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог», в особі Директора Разумного Є.М., та ТОВ «Кредитсервіс», в особі Директора Дьоми А.В.; Акту приймання-передачі справ на надання правової допомоги від 11.04.2023, складеного АО «Правовий діалог», в особі Директора Разумного Є.М., та ТОВ «Кредитсервіс», в особі Директора Дьоми А.В.; Акту № 32 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 09 червня 2023 року за договором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023, складеного АО «Правовий діалог», в особі Директора Разумного Є.М., та ТОВ «Кредитсервіс», в особі Директора Дьоми А.В., та у якому зазначено боржник - [PERSON] , суть послуги підготовка та направлення/подача однієї позовної заяви або апеляційної скарги або касаційної скарги, назва суду Ірпінський міський суд Київської області, вартість наданих послуг 7000,00 грн.; довіреності № 36 від 18.11.2022, виданої ТОВ «Кредитсервіс» адвокату Павленко С.В.; Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Вивчивши долучені до позовної заяви докази щодо витрат позивача на правничу допомогу, судом встановлено, що позовну заяву складено та підписано представником позивача ТОВ «Кредитсервіс» адвокатом Павленко С.В., який діє в інтересах позивача на підставі довіреності від 18.11.2022 року, що не узгоджується із наданими копіями Договору № 25-01/2023 від 25.01.2023 про надання правничої допомоги, що укладений між Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог», в особі Директора Разумного Є.М., та ТОВ «Кредитсервіс», в особі Директора Дьоми А.В., складеним вказаними особами Актом № 32 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 09 червня 2023 року, яка полягає у підготовці та направленні/подачі позовної заяви до суду. Так, адвокат Павленко С.В., який склав та підписав (подав до суду) позовну заяву в інтересах ТОВ «Кредитсервіс», діяв на підставі Довіреності, виданої директором цього товариства Дьоми А.В. , проте не як адвокат АО «Правовий діалог», і доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу, надану вказаним адвоката, суду не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на оплату послуг АО «Правовий діалог» в сумі 7000 грн., не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідні послуги фактично були надані позивачу адвокатом Павленко С.В., який діяв на підставі Довіреності, виданої позивачем, та не надав до суду відповідних доказів узгодження з позивачем обсягу послуг на професійну правничу допомогу, розміру гонорару, Акту приймання-передачі послуг тощо.

Outcome: partial