Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

\~ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулася до\~\~суду з \~позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 7971677 від 06.04.2021 у розмірі 12\~638, 50 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.04.2024 [PERSON] та ТОВ «Мілоан» уклали договір про споживчий кредит № 7971677, відповідно до умов якого відповідач отримав 5\~000, 00 грн. Відповідач відповідно до умов договору зобов`язався повернути кредит та сплачувати проценти відповідно до умов договору. Внаслідок порушення зобов`язань за вищевказаним кредитним договором відповідач має непогашену заборгованість у загальному розмірі 12\~638,50 грн., з яких: 4\~500, 00 грн. прострочена заборгованість за сумою; 7\~288, 50 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків; 850 грн. прострочена заборгованість за комісією. 29.08.2024 між первісним кредитором та ТОВ «Фінансова Компанія\~«КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 109-МЛ від 29.08.2024, відповідно до якого та на підставі ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 7971677 від 06.04.2024. Таким чином,\~ [PERSON] має непогашену \~заборгованість перед \~ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у загальному розмірі 12\~638, 50 грн., у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422, 40 грн. та 8000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 02.10.2025 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзиву не надала. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, враховуючи позицію Верховного Суду у справі № 911/3142/12 від 18.03.2021, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Крім того, направлені за місцем реєстрації відповідача судові виклики відділенням поштового зв`язку повернуті на зворотну адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Крім того, на виконання вимог ст. 128 ЦПК України виклик відповідача розміщено безпосередньо на офіційній сторінці суду. Відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що 06.04.2024 [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та ТОВ «Мілоан» уклали договір про споживчий кредит № 7971677, відповідно до умов якого відповідач отримав 5\~000, 00 грн. на строк 15 днів, тобто до 21.04.2024 зі сплатою процентів, які нараховуються за ставкою 2,1 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти відповідно до п.2.1. договору надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 5168 74*22. Анкета-заява на кредит № 7971677 від 06.04.2024 за підписом генерального директора ТОВ «Мілоан» містить погоджені умови кредитування : замовлена сума 10\~000, 00 грн., замовлений строк 15 днів, погоджена сума 5000,00 грн., погоджений строк 15 днів, ставка процентів 2,10% за кожен день користування. Платіжним дорученням № 127578144 від 06.04.2024 підтверджено перерахування ТОВ «Мілоан» коштів згідно договору 7971677 у розмірі 5\~000, 00 грн. на рахунок [NUMBER] *22, отримувач [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Згідно з даними відомості про щоденні нарахування та погашення 26.04.2024 [PERSON] сплатив 500 грн. тіла кредиту та 500 грн. процентів по кредиту, при цьому цього ж дня йому нараховано комісію за управління та обслуговування кредиту у розмірі 500 грн. Випискою з особового рахунку за кредитним договором № 7971677 від 06.04.2024 станом на 20.08.2025 визначено розмір заборгованості [PERSON] у загальному розмірі 12\~638, 50 грн., з яких: 4\~500, 00 грн. прострочена заборгованість за сумою; 7\~288, 50 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків; 850 грн. прострочена заборгованість за комісією. 29.08.2024 між первісним кредитором та ТОВ «Фінансова Компанія\~«КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 109-МЛ від 29.08.2024, відповідно до якого та на підставі ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 7971677 від 06.04.2024. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» перейшли всі права щодо права вимоги до [PERSON] . Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договорів є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Пунктом 2.3.1 укладеного договору споживчого кредиту визначено, що для його пролонгації позичальник має вчинити певні дії, зокрема підписати додаткову угоду, яка суду надана не була. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на підставі наданих позивачем доказів було встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним договором про споживчий кредит виконав частково, сплативши на погашення суми кредиту 500 грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4500,00 грн. та суми відсотків, нарахованих за користування кредитом в межах погодженого строку кредитування, а саме 15 днів (з урахуванням відсутності додаткової угоди відповідно до п.2.3.1), тобто у розмірі 1\~575 грн. (5000 грн. х 2,1 : 100 х 15 днів). Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією суд дійшов таких висновків. Пунктом 1.5.1 кредитного договору передбачено сплату комісії, пов`язаної із наданням кредиту у розмірі 17 % від суми кредиту, що дорівнює 850,00 грн. Абзацом 4 ч. 2 ст.\~8\~ЗУ «Про\~споживче кредитування» передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до пункту 4) ч. 1 ст.\~1\~цього Закону загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Тобто законом передбачено право сторін передбачити сплату комісій, пов`язаних з наданням і отриманням кредиту, якщо воно обумовлюється необхідністю надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця. Водночас економічна сутність зазначених комісій повинна бути розкрита споживачеві для забезпечення його повною інформацією по кредиту. Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду, викладеного в постанові від 06 листопада 2023 року в справі №204/224/21 якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена комісія, то пов`язані з ними комісії є\~нікчемними. Суд зауважує, що позивач не надав доказів щодо понесених витрат на видачу кредиту. Відтак суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією в сумі 850,00 грн. Щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. У справі «East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04 від 23.01.2014 Європейський суд з прав людини вказав, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У справі «Лавентс проти Латвії», заява №58442/00 від 28.11.2002 Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні реальності понесених витрат на правову допомогу, суд враховує, що позивач є фінансовою установою, яка має значний перелік боржників та позов про стягнення заборгованості є типовим для неї, складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовує свої заперечення, справа розглядається у спрощеному позовному провадженні, сторони у судове засідання не з`явилися, тобто, надання правничої допомоги адвокатом у даній справі зводилося до складання позовної заяви. Ураховуючи предмет та ціну позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача до 4 000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial