Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Роменського міськрайонного суду Сумської області від представника позивача Усенка М.І. надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 03.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (надалі Товариство) та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №8565359, відповідно до умов якого Відповідачу було надано грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 5000 грн. Згідно з п. 7.1 даного кредитного договору Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Тобто, укладаючи Кредитний договір відповідач та Кредитодавець уклали договір у вигляді електронного документа у відповідності до ст.. 11 та ст.. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст.. 6,7, 12 Закону України «Про електронний документообіг». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу, були перераховані кошти відповідно до умов п. 2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового перекату на рахунок платіжної карти, зареєстрованої відповідачем в Особистому кабінеті та визначеної в Кредитному договорі. 27.02.2023 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги № 91 МЛ від 27.-2.2023 р. На підставі даного договору позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, визначених у реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором № 8565359 від 03.12.2022 року. Сума заборгованості відповідача становить 19975 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000, 00 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 14475 грн., прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 500 грн. Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості №22356911 від 12.09.2025 р. Щодо витрат на професійну правничу допомогу: ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» понесено витрати в сумі 8 000,00 грн. на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, що підтверджується актом наданих послуг правової (правничої) допомоги та детальним описом наданих послуг. 03.11.2025 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.40). Ухвала (копія) доставлено до електронного кабінету позивача, його представника та відповідача 04.11.2025 року. Відповідачу ухвала про відкриття провадження направлена за адресою місця реєстрації, звідки повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за указаною адресою». Згідно правової позиції Верховного суду у справі №755/17944/18 (постанова від 10.05.2023) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки У відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України. Клопотання будь-якої зі сторін про інший порядок розгляду справи суду не надходило. Процесуальні дії, передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України, судом не застосовувались. Судом встановлено, що 03.12.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір № 8565359 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.\~Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 5000 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 105 днів і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 18.12.2022 р. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 18.03.2023 року. Комісія за надання кредиту: 500 грн., яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом пільгового періоду:1125, 00 грн., які нараховуються за ставкою 1, 50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13500 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (а. с. 5-10). Згідно Паспорту споживчого кредиту, підписаного [PERSON] сума кредиту складає 5000 грн., строк кредитування 105 днів, процентна ставка 1,5 % за кожен день користування кредитом (а.с.11). Згідно довідки № б/н від 18.07.2025 року ТОВ «Мілоан» підтверджує, що [PERSON] , з яким укладено договір про споживчий кредит № 8565359 від 03.12.2022 року ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 12). Згідно платіжного доручення від 03.12.2022 року, ТОВ «Мілоан» перераховано на рахунок [NUMBER] грошові кошти у розмірі 5000 грн., згідно договору №8565359 від 03.12.2022 р. (а.с. 13 зворот). До матеріалів справи додано розрахунок заборгованості за Договором № 8565359 від 03.12.2022 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 18.03.2023 року та розрахунок заборгованості ТОВ «Мілоан» з 03.12.2022 року по 27.02.2023 року ( а.с.14, 15). 27 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» ( фактор) та ТОВ «Мілоан» (клієнт) було укладено договір відступлення прав вимоги № 91-МЛ, згідно якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а. с.16-20, 21, 22, 23). Відповідачу 12.09.2025 надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості вих. № 22356911 (а.с.26 зворот). Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 91-МЛ від 26.08.2025 року ТОВ «Мілоан» відступив ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 8565359 на загальну суму заборгованості 17125 грн., з яких 5000 грн. сума кредиту, 11625 грн. залишок по відсоткам, 500 грн. залишок по комісії (а.с.26). До Договору відступлення права вимоги долучено акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 27.02.2023, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передав, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників кількістю 872 (а.с.25). Згідно платіжної інструкції №70284 від 27.02.2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» 330002,24 грн. плати за відступлення права вимоги згідно договору (а.с.25 зв). Згідно письмового розрахунку заборгованості, наданої позивачем від 24.11.2025 року, загальна сума заборгованості за Договором про споживчий кредит № 8565359 від 03.12.2022 року складає 19975 грн. Як вбачається з договору про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025 року Адвокатське об`єднання «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І. надає правничу допомогу ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (а.с.29 зв.). З акту наданих послуг (правничої допомоги) від 19.09.2025 року вбачається, що вартість послуг наданих Адвокатським об`єднанням «Апологет» ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» становить 8000,00 грн. (а.с.30 зворот). Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу кредитного зобов`язання, які регулюються нормами Глави 71 Цивільного кодексу України. \~ \~ \~ \~Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Закону України «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.\~626\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.\~1\~ст.\~12\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію»\~від\~03\~вересня\~2015\~року\~якщо\~відповідно до\~акта\~цивільного\~законодавства або\~за\~домовленістю\~сторін електронний\~правочин\~має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом\~його\~підписання є\~використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як свідчить зміст ч. 3, 5, 6, 7, 12 ст.\~11\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону,\~є\~оригіналом\~такого документа.\~Електронний\~договір\~укладається шляхом\~пропозиції\~його\~укласти (оферти)\~однією\~стороною\~та її\~прийняття\~(акцепту)\~другою\~стороною.\~Електронний\~договір\~вважається укладеним\~з\~моменту\~одержання особою,\~яка\~направила\~пропозицію укласти\~такий\~договір,\~відповіді\~про\~прийняття цієї\~пропозиції\~в\~порядку,\~визначеному\~частиною\~шостою цієї\~статті.\~Пропозиція\~укласти\~електронний договір\~(оферта)\~може\~включати\~умови,\~що\~містяться\~в іншому\~електронному\~документі,\~шляхом\~перенаправлення\~(відсилання)\~до\~нього. Особі,\~якій\~адресована\~пропозиція укласти\~електронний\~договір\~(оферта),\~має\~надаватися\~безперешкодний доступ\~до\~електронних\~документів,\~що\~включають\~умови договору,\~шляхом\~перенаправлення\~(відсилання)\~до\~них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з частиною першою статті 627\~ЦК\~України відповідно до статті 6\~цього\~Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). В абзаці 2 частини 2 статті 639\~ЦК\~України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2 статті 638\~ЦК\~України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі статті 536\~ЦК\~України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.\~1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 509\~ЦК\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями частини 1 статті 610\~ЦК\~України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст.\~611\~ЦК\~України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612\~ЦК\~України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно п. 1 ч. 1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~516\~ЦК\~України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч. 1ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову. Судом встановлено, що 03.12.2022 року між [PERSON] (позичальник) та ТОВ «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 8565359, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн., строком на 105 днів. і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 18.12.2022 р. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 18.03.2023 року. Комісія за надання кредиту: 500 грн., яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом пільгового періоду:1125, 00 грн., які нараховуються за ставкою 1, 50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13500 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. ТОВ «Мілоан» виконало умови укладеного договору та надало позичальнику кредитні кошти. Відповідач умови укладеного договору не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість, яка становить 19975 грн., з яких: 5000 грн. сума кредиту, 14475 грн. залишок по відсоткам, 500 грн. залишок по комісії, яку [PERSON] добровільно не сплачує. З долучених\~матеріалів справи вбачається, що позивач набув права вимоги до відповідача за Договором № 8565359 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Оскільки добровільно відповідач указану заборгованість не повертає, під час розгляду даної справи заперечень щодо незгоди із наданим кредитом та розміром нарахованої заборгованості по ньому суду не висловив, доказів про відсутність заборгованості суду ним також не надано, то суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 5000 грн. та в частині стягнення заборгованості по відсоткам в сумі 14475 грн.. Щодо стягнення заборгованості по комісії за видачу кредиту в сумі 500 грн.. Згідно п.1.5.1. Договору про споживчий кредит №8565359 від 03.12.2022 року комісія за надання кредиту:500.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Таким чином, оскільки банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг за яку стягується комісія і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.5.1. укладеного між сторонами Договору про споживчий кредит №8565359 від 03.12.2022 року є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією наведеною у постанові ВП ВС від 06 листопада\~2023 року у справі № 204/224/21. З огляду на зазначена позовна вимога про стягнення комісії задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача були задоволенні частково, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 97 % від сплаченої суми судового збору, тобто 2349, 72 гривень (2422, 40 грн. Х 97 %). Щодо витрат на правничу допомогу адвокатів, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 15\~ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~ статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141\~ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (зазначений правовий висновок наведено у постанові ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19). Таким чином, оскільки заперечень зі сторони відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу надано не було, суд вважає за необхідне задовольнити їх в повному обсязі. Однак, оскільки позовні вимоги позивача були задоволенні частково, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (97 %), в розмірі 7760 гривень (8000, 00 грн. Х 97 %). На підставі викладеного, та

Outcome: partial