Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

14 серпня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Шевченківської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, відповідно до якої позивач просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою. Позивач зазначає, що вона прийняла спадщину після смерті батька, оскільки в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інший спадкоємець дружина померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на її користь шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Звернувшись до приватного нотаріуса Реукової Н.А. за свідоцтвом про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в зв`язку з тим, що не надала документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. В зв`язку з зазначеним, позивач звернулася до суду за захистом спадкових прав. Ухвалою від 29 серпня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. Ухвалою від 17 вересня 2025 року закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач Шевченківська сільська рада Миколаївської області до судового засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Згідно Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ХІ «Про утворення та ліквідацію районів» ліквідовано Вітовський район Миколаївської області та утворено Миколаївський район Миколаївській області. Відповідно до рішення Миколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 18 вересня 2015 року №8 [ADDRESS] перейменовано на вул.Центральна. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24 вересня 2024 року, виданого Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Відповідно до вимог частини першої статті 1261 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] . Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до копії спадкової справи №18/2025 до майна померлого [INFO] [PERSON] з заявою до приватного нотаріуса Реукової Н.А. про прийняття спадщини 10 березня 2025 року звернулася донька померлого [PERSON] , яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1089 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 4823383200:04:005:0020, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №838576, виданого виконкомом Миколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 16 березня 2012 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. У отриманні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за вказаною адресою позивачу було відмовлено у зв`язку з ненаданням спадкоємцем документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Відповідно до матеріалів спадкової справи, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем свого померлого батька, яка прийняла спадщину після його смерті. Інший спадкоємець його дружина [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на користь доньки [PERSON] . До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Розділу ІІ глави 10 пунктів 4.12, 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів; видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, для оформлення права на спадщину та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину у вигляді нерухомого майна спадкоємець повинен надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує, що на момент смерті спадкодавцю належала ця нерухомість. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] власниками житлового будинку 1964 року забудови, загальною площею 56.4 кв.м., жилою площею 23.7 кв.м. є совхоз «Піонер» та [PERSON] . Технічний паспорт виданий [PERSON] 12.07.1995 року. Відповідно до довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» №2-1147 від 07.04.2025 року, право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , станом на 28.12.2012 року зареєстроване за радгоспом «Піонер». Згідно довідки №51 від 01.02.1993 року, виданої радгоспом «Піонер», [PERSON] придбав будинок у совхозі «Піонер» за 1655,50 грн., які сплатив радгоспу повністю. З матеріалів справи слідує, що спадкодавець [PERSON] правовстановлюючого документу на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не отримував. Разом з тим, право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування вищезазначеного житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №838576, виданим [PERSON] виконкомом Миколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 16 березня 2012 року та зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. Відповідно до статті 392 ЦПК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За життя [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований за адресою адресою: [ADDRESS] , не оформив, однак, суд вважає доведеним, що вказаний житловий будинок входить до складу його спадкового майна. Відсутність правовстановлюючого документу перешкоджає оформленню спадкових прав позивачу як наступному спадкоємцю. Враховуючи вищевикладене, приписи ст.1218 ЦК України, та встановивши, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , входить до спадкової маси спадкодавця [PERSON] , що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті її батька [PERSON] , однак, оформлення нею спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе, суд приходить до переконання, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченим статтею 16 ЦК України.

Outcome: approved