Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі [PERSON] позивач) в інтересах якого діє адвокат Хорошун Оксана Володимирівна звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Приватне акціонерне\~товариство «УСК\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування заявлених позовних вимог, з урахуванням збільшених позовних вимог, зазначає, що 30.05.2024 о 17 год. 40 хв. в м. Каневі по вул. Енергетиків, 26, водій гр. [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та зіткнення з транспортним засобом КІА, н.з. [NUMBER] , який рухався назустріч. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 495071 від 30.05.2024. Крім того, 30.05.2024 о 17 год. 40 хв. в м. Каневі по вул. Енергетиків, 26, водій гр. [PERSON] керував транспортним засобом ВАЗ 2106, н.з. [NUMBER] з ознаками алкогольного сп`яніння, мав запах алкоголю з порожнини рота, нечітку мову, нестійку ходу. Від проходження тесту на стан вживання алкоголю за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 495072 від 30.05.2024 Представник позивача зазначає що цивільна автовідповідальність водія автомобіля ВАЗ 2106 н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страховий поліс № 218664317. [PERSON] було проведено відшкодування страхового випадку ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», але витрати на ремонт автомобіля в зв`язку зі страховим випадком не покриті в повній мірі, оскільки відповідно до аналітичного висновку станом на червень 2024 року розмір збитків становив 293770 грн.. Власність обох автомобілів підтверджується технічними паспортами. Зазначила, що вина відповідача [PERSON] підтверджена постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області в справі №697/1229/24 від 07.08.2024 та сплатою ним штрафу за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП. Також представник позивача зазначила, що Канівським міськрайонним судом Черкаської області у постанові №697/1229/24 від 07.08.2024 встановлено, що ДТП між автомобілями сторін 30.05.2024 сталася внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху. Згідно калькуляції ремонтних робіт №24-1029999 від 12.06.2024 вартість відновлювального ремонту пошкоджень завданих при ДТП транспортному засобу KIA STONIC, н.з. [NUMBER] станом на червень 2024 року автомобілю KIA STONIC, н.з. [NUMBER] , складає 561526,73 грн.. [PERSON] як власнику пошкодженого транспортного засобу було проведено відшкодування страхового випадку ПрАТ СК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" в розмірі 155000 грн., але витрати на ремонт автомобіля, у зв`язку з страховим випадком не покриті в повній мірі. 30.03.2024 між позивачем та відповідачем укладено Договір про добровільне відшкодування шкоди №1 за умовами якого відповідачем взято на себе зобов`язання: «п.3 Боржник гарантує, що протягом 10 (десяти) місяців з моменту підписання цього Договору буде сплачено заборгованість у розмірі 113500 грн. в рахунок погашення заборгованості, відповідно до п. 2 цього Договору». Представник позивача зазначає, що у день підписання даного Договору [PERSON] сплатив готівкою 6500 грн. в рахунок виконання умов Договору та 13.01.2025 сплачено на картковий рахунок позивача кошти в сумі 10000 грн., на відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. 23.07.2025 на адресу відповідача було направлено лист-пропозицію добровільного виконання відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Також даний лист було направлено до канцелярію військової частини, де проходить службу [PERSON] для вручення останньому. Станом на день подання позову [PERSON] було сплачено кошти внаслідок відшкодування шкоди, завданої ДТП: 155000 грн. (страхового відшкодування) +10000 грн. (на картковий рахунок Відповідачем) + 6500 грн. (готівкою відповідачем)= 171500 грн.. Різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та сплаченою відповідачем суми у розмірі 390026,73 грн. (561526,73 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 155000 грн. (страхового відшкодування) - 10000 грн. (на картковий рахунок Відповідачем) - 6500 грн. (готівкою Відповідачем). Від імені власника транспортного засобу [PERSON] було направлено лист- пропозицію про добровільне відшкодування шкоди Відповідачем, але даний лист залишився проігнорованим. Також представник позивача зазначила, що крім матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу заподіяно і моральну шкоду та зазначила, що позивач у справі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав стрес, невідворотній шок від події і страх за своє життя, а також йому прийшлося прикладати додаткові зусилля для влаштування звичних умов свого життя та діяльності. 02.09.2025 представником позивача було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до яких представник позивача зазначила, що позивачем було замовлено висновок експерта для визначення: ринкової вартості автомобіля КІА, н.з. [NUMBER] на дату ДТП 30.05.2024 до моменту пошкодження; ринкової вартості автомобіля КІА, н.з. [NUMBER] на дату ДТП 30.05.2024 після пошкодження; вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля КІА, н.з. [NUMBER] внаслідок пошкодження останнього при ДТП 30.05.2024. Даний висновок складений судовим експертом Березовським А.А. 27.08.2025, відповідно до якого: ринкова вартість автомобіля КІА, н.з. [NUMBER] на дату ДТП 30.05.2024 до моменту пошкодження становила 563030 грн.; ринкова вартість автомобіля КІА, н.з. [NUMBER] на дату ДТП 30.05.2024 після пошкодження становить 208909 грн.; вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля КІА, н.з. [NUMBER] внаслідок пошкодження останнього при ДТП 30.05.2024 становить 563030 грн.. Отже, на думку представника позивача відшкодуванню з відповідача на користь [PERSON] підлягає сума у розмірі 391530 грн. (563030 грн. (вартість матеріального збитку) - 155000 грн. (страхового відшкодування) - 10000 грн. (на картковий рахунок Відповідачем) - 6500 грн. (готівкою відповідачем). З урахуванням вищевикладеного, представник позивача просить суд, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та реальними витратами на матеріальним збитком, завданим власнику транспортного засобу, який пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду у розмірі 391530 грн. та 20000 грн. відшкодування моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу, витрати на проведення автотоварознавчої експертизи, і витрати по сплаті судового збору, докази про їх понесення та розрахунок яких буде подано суду з урахуванням положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Деревенського І.І. від 05.08.2025 справу прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Деревенського І.І. від 30.09.2025 підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до розгляду справи по суті на 03.11.2025, яке було відкладено на 01.12.2025 у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Хорошун О.В.. Представник позивача адвокат Хорошун О.В. у судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» направила заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Також просила надати їй п`ятиденний термін для подачі заяви про надання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення на адресу відповідача судової кореспонденції, яка повернута до суду поштовим зв`язком із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.146-147, 207-208, 217-218,225-226), що відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Окрім того, за правилами ч.11\~ст.128 ЦПК України\~відповідач викликалася до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с.206, 216, 224).З вищезазначеного, вбачається, що суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача та він був належно повідомлений про дату та час розгляду справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 131 ЦПК України,\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа - Приватне акціонерне товариство «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» свого представника у судове засідання не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено наступне. Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.08.2024 у справі №697/1229/24, встановлено, що 30.05.2024 о 17 год. 40 хв. в м. Каневі по вул. Енергетиків, 26, водій гр. [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та зіткнення з транспортним засобом КІА, н.з. [NUMBER] , який рухався назустріч. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 495071 від 30.05.2024. Крім того, 30.05.2024 о 17 год. 40 хв. в м. Каневі по вул. Енергетиків, 26, водій гр. [PERSON] керував транспортним засобом ВАЗ 2106, н.з. [NUMBER] з ознаками алкогольного сп`яніння, мав запах алкоголю з порожнини рота, нечітку мову, нестійку ходу. Від проходження тесту на стан вживання алкоголю за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 495072 від 30.05.2024. Даною постановою визнано відповідача винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, у відповідності з положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Дана постанова набрала законної сили 20.08.2024 (а.с.32-35). У відповідача на час ДТП був поліс ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», поліс №218664317 (а.с.38). 30.05.2024 стався страховий випадок. Для отримання страхового відшкодування позивач [PERSON] відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон N1961), звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про страхове відшкодування. Позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу було проведено відшкодування страхового випадку ПрАТ СК «УНІКА» в розмірі 155000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 18.06.2024 №б/н (а.с.50) та випискою по надходженням по картці/рахунку [NUMBER] за період з 18.06.2024 по 18.06.2024 (а.с.30). 30.09.2024 між позивачем та відповідачем було укладеного Договір №1 про добровільне відшкодування шкоди відповідно до кого «Боржник гарантує, що протягом 10 (десяти) місяців з моменту підписання цього Договору буде сплачено заборгованість у розмірі 113500 грн. в рахунок погашення заборгованості, відповідно до п. 2 цього Договору (п. 3 договору)» (а.с.25). На виконання умов даного договору відповідачем було перераховано позивачу 10000 грн. 13.01.2025 (а.с.29), та відповідно до тверджень сторони позивача 30.09.2024 передано готівкою 6500 грн.. З висновку експерта №114 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню розміру матеріального збитку завданого власнику КТЗ, КІА STONIC, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 30.05.2024, складеним судовим експертом автотоварознавцем [PERSON] 27.08.2024, вбачається, що ринкова вартість автомобіля КІА STONIC, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , на дату ДТП, - 30.05.2024 до моменту ушкодження складає 563030 грн.; ринкова вартість автомобіля КІА STONIC, реєстраційний номерний знак [NUMBER] на дату ДТП 30.05.2024 після пошкодження складає 208909 грн.; вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля КІА STONIC, реєстраційний номерний знак [NUMBER] внаслідок пошкодження останнього при ДТП 30.05.2024 складає 563030 грн. (а.с.163-201). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля КІА STONIC, реєстраційний номерний знак [NUMBER] є позивач по справі [PERSON] (а.с.40). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 155000 грн. та було сплачено відповідачем 16500 грн, отже Відповідач має сплатити різницю у сумі 391530 грн. (563030-(155000 грн. (страхове відшкодування сплачене ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») + 16500 грн. (сплачені відповідачем кошти на виконаня умов договору №1 від 30.09.2024)). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 391530 грн. недоплаченої завданої шкоди. Відповідно, [PERSON] повинен сплатити 391530 грн. недоплаченої завданої шкоди, враховуючи стразове відшкодування страхової компанії у сумі 155000 грн., яка не покриває заподіяну шкоду Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В порядку ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). (ч. 2 ст. 22 ЦК України). Правовідносини, які склались між сторонами регулюються нормами спеціального закону ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ст. 3 зазначеного Закону зазначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 22.1. Закону встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1194\~ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тому основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, а у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої особою шкоди, винна особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у\~страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Верховний Суд у постановах від 16.12.2020 у справі № 462/1696/15-ц, від 16.12.2020 у справі № 757/13525/18-ц з врахуванням позиції ВП ВС зазначив наступне: обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика. Якщо потерпілому недостатньо сплаченого страховиком відшкодування для повного відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням Таким чином, законною та підставною є вимога позивача про відшкодування [PERSON] різниці між фактичним розміром шкоди (563030 грн.) і страховою виплатою (155000 грн.) та частковим виконанням відповідачем умов договору №1 від 30.09.2024 (16500 грн.) у розмірі 391530 грн. недоплаченої завданої шкоди. Також, представник позивача адвокат Хорошун О.В. окрім стягнення матеріальної шкоди, просила стягнути з [PERSON] завдану позивачу внаслідок ДТП моральну шкоду, яка, на його думку, полягає у отриманні позивачем стресу, невідворотного шоку від подій і страху за своє життя, та те що призвело до змін його нормальних, усталених, звичних і необхідних для нього умов життя. Ці обставини порушили звичний спосіб життя позивача та потребували додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. Завдану моральну шкоду позивач оцінив в 20000 грн.. Суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною першою ст. 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів . Відповідно до ч. 3ст.\~23\~ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За змістом п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У пункті 5\~постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01,§ 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачу моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про правомірність та обгрунтованість заявлених позивачем вимог щодо стягнення моральної шкоди. Суд вважає, що із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 5000 грн. моральної шкоди, в якості компенсації моральної шкоди, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, та не призведе до безпідставного збагачення. В решті позову слід відмовити. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. 01.12.2025 представником позивача адвокатом Хорошун О.В. через систему «Електронний суд» було подано заяву надання їй 5-деннього терміну для подачі заяви та долучення доказів понесених позивачем судових витрат, у відповідності до абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, представнику позивача адвокату Хорошун О.В. необхідно подати докази щодо розміру понесених позивачем судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial