Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] в особі свого представника Мойсюка А.М. з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, згідно якої просила суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, від шлюбу, який був розірваний 18.08.2009, мають дитину, яка вже набула повноліття - [PERSON] [INFO] . Дитина проживає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні, навчається у Харківському національному університеті ім.Каразіна. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки поки вона продовжує навчання із посиланням на статтю 199 СК України.. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 17.09.2025 було відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні. У судові засідання, призначені на 04.11.2025, 02.12.2025 сторони та третя особа не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином., відповідач відзиву на позов, будь-яких пояснень суду не надав, позивачка заперечень щодо заочного розгляду справи не заявляла. Враховуючи вимоги ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом постановлено 02.12.2025 провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів та заяви по суті справи. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 18.08.2008 року було розірвано шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, [INFO] у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] , народилася донька [PERSON] . [PERSON] (прізвище з [PERSON] на [PERSON] було змінено позивачкою згідно свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ) є законним представником [PERSON] , що зазначено в довідці вступника [PERSON] . У позові позивачка зазначила, що проживає разом із донькою і це підтверджується наданими у справу документами щодо реєстрації місця проживання позивачки [PERSON] та [PERSON] та опікується нею, що не спростовано відповідачем. Також, на підставі виконавчого листа №2-4604/2008 від 13.03.2015, що був виданий Орджонікідзевським міським судом, здійснювалось стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.11.2008 року та до досягнення повноліття. Донька позивачки та відповідача є повнолітньою, однак продовжує навчання в Харківському національному університеті ім.В.Н.Каразіна на заочній формі навчання, що підтверджується довідкою Університету №2001 24/84 від 15.10.2024. Також, доведеними є доводи позивачки про те, що її донька навчається на оплатній основі. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями частини третьої статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріально допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленумом Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також суд роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідач не надав заперечень щодо заявленого розміру аліментів, однак суд при визначенні їх розміру суд також враховує, що на даний час [PERSON] у зв`язку з навчанням на заочній формі не позбавлена можливості працювати та заробляти кошти на навчання, та забезпечення власних потреб, однак потребує матеріальної допомоги батьків у зв`язку з навчанням. На підставі викладеного та враховуючи, що батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які навчаються, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, а повнолітня дитина потребує допомоги у зв`язку із навчанням, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини на час її навчання у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дати пред`явлення позову (10.09.2025) та до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання повнолітньої дитини, загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності, буде відповідати інтересам дитини, та є спроможним для відповідача і не ставитиме його у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір". Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial