Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 04 липня 2024 року по 21 жовтня 2025 року в сумі 53 972,25 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.04.2023 року Пустомитівським районним судом Львівської області був виданий судовий наказ № 450/859/23 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі від заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку починаючи з 24.02.2023 року. Оскільки боржником домовленості про добровільну сплату аліментів не виконувались тривалий час, 09.04.2024 року Головним державним виконавцем Личаківського відділу держаної виконавчої служби у місті Львові ЗМУ МЮ Хандієм В.М. було відкрито виконавче провадження № 74686335 з примусового виконання вищевказаного судового наказу. На дату подання позову заборгованість зі сплати аліментів за судовим наказом № 450/859/23 становить 48113,25 грн.. без врахування не сплачених аліментів за жовтень 2025 року, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах. Відповідно заборгованість зі сплати аліментів на дату подання позову до суду становить 53 972,25 грн. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 серпня 2025 року по справі № 450/3225/24 стягнуто неустойки (пені) за простроченні сплати аліментів за період з 24.02.2023 року по 04.07.2024 року у розмірі 52 321,20 грн.. Відповідно у даному позові предметом розгляду є нарахування неустойки (пені) за прострочені сплати аліментів за період з 04.07.2024 року по 21.10.2025 року. [PERSON] свідомо не сплачуються аліменти на утримання доньки, хоча доходи ним отримуються. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем, за період з 04.07.2024 року по 21.10.2025 року, з врахуванням сплати боргу у розмірі 28 114,00 грн. в березні 2025 року за період з лютого 2023 року по жовтень 2023 року (частково). Отже, сума пені за прострочення сплати аліментів відповідачем за період з 04 липня 2024 року по жовтень 2025 року, включно, дійсно складає 259771,71 грн ., однак, з урахуванням того, що сума пені, яка підлягає стягненню, не може перевищувати 100 % заборгованості по сплаті аліментів, з відповідача підлягає стягненню 53 972,25 грн. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити. Ухвалою від 28.10.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань, пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з положеннями\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Разом з тим, рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.08.2024 року вирішено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за простроченні сплати аліментів,-\~задоволити; стягнути з\~ [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 24.02.2023 року по 04.07.2024 року у розмірі 52 321,20 грн., а також стягнено на користь держави судовий збір в сумі 1211, 20 гривень. Дане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 30.09.2024 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що сторони є батьками дитини: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.04.2023 року у справі № 450/859/23 вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі від заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку починаючи з 24.02.2023 року. На підставі судового наказу № 450/859/23 від 05.04.2023 року, 09.04.2024 року Головним державним виконавцем Личаківського відділу держаної виконавчої служби у місті Львові ЗМУ МЮ Хандієм В. М. було відкрито виконавче провадження № 74686335 з примусового виконання вищевказаного судового наказу. Виходячи зі змісту розрахунку заборгованості по аліментах Головного державного виконавця Личаківського відділу держаної виконавчої служби у місті Львові ЗМУ МЮ Хандія В. М., у виконавчому провадження № 74686335 загальна заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 06.10.2025 року становить 48\~113,25 грн. При цьому, враховуючи судовий наказ Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.04.2023 року у справі № 450/859/23, у позивача виникло право на стягнення пені за прострочення аліментів за період часу з 04.07.2024 року по 21.10.2025 року. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Наведений порядок обчислення пені за несплату аліментів наведений у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16. Аналізуючи розрахунок заборгованості по аліментах, суд вбачає, що пеня повинна бути нарахована за період з 04.07.2024 року по 21.10.2025 року. Однак,\~згідно\~наданого\~позивачем розрахунку,\~всього\~за\~період з\~04\~липня\~2024\~року\~по\~жовтень 2025\~року\~нараховано\~259771,71\~грн.\~пені, однак враховуючи положення ч. 1\~ст. 196 СК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі, яка не може перевищувати 100 % заборгованості по сплаті аліментів, тому з відповідача підлягає стягненню 53 972,25 грн., як вірно зазначає позивачка. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»). Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд. Відповідно до частини п`ятої\~статті 124 Конституції України\~судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої\~статті 129 Конституції України\~до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами\~СК України. Таким чином, суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач був обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти, оскільки частково здійснював їхню сплату, однак не вжив усіх заходів для виконання такого обов`язку в повному обсязі, не сплатив визначені вищевказаним рішенням суду в рахунок сплати аліментів на утримання своїх дітей, крім того в ході судового розгляду не надав беззаперечних, належних та допустимих доказів того, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин або, що така була відсутня на момент звернення до суду із позовом, що розглядається. Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, виходячи із суті та змісту заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, враховуючи визначений позивачем об`єкт та предмет спору, а тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити. На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн.

Outcome: approved