Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення\~неустойки (пені)\~за прострочення\~сплати аліментів\~до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 10.12.2021 року стягнуто з відповідача, на її користь аліменти в розмірі по 2000 гривень щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьохрічного віку, починаючи з 28 жовтня 2021 року. Вказує, що виконавчий лист по даній справі на даний час перебуває на виконанні у Першому відділі Державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління юстиції (ВП 69092183). Позивачка стверджує, що відповідачем на виконання вказаного рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 10.12.2021 року, аліменти з моменту постановлення рішення суду не сплачувались. Зазначає, що відповідно до розрахунку зі сплати аліментів, сформованого старшим державним виконавцем Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління юстиції, заборгованість відповідача [PERSON] зі сплати аліментів, станом на 21.05.2025 року становить 84193,53 грн. Разом з тим, позивачка вказує, що з урахуванням вимог ч.1 ст.196 СК України, розмір неустойки (пені), що має бути стягнутий на її користь з відповідача [PERSON] , не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості по аліментам, а тому вважає, що з відповідача на її користь слід стягнути неустойку (пеню) у розмірі 84193,53 грн. На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 84193,53 грн. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак спрямувала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву, в якій просив суд провести розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю та не заперечив проти його задоволення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 серпня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 10.12.2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі по 2000 гривень щомісячно, на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьохрічного віку, починаючи з 28 жовтня 2021 року. На виконання вищевказаного рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.12.2021 року, судом 10.12.2021 року було видано виконавчий лист №727/10585/21. Старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Мухаєвою О.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 69092183 (а.с.15). Згідно із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) В. Марко, за період з жовтня 2021 року по квітень 2025 року борг зі сплати аліментів [PERSON] складає 84193,53 грн.(а.с. 13-14). Як випливає з розрахунку заборгованості по аліментам, відповідач [PERSON] свої аліментні зобов`язання належним чином не виконував, аліменти на користь позивача не сплачував (а.с. 13-14). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Так, абз.1 ч.1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, загальна сума неустойки (пені) по несплаченим [PERSON] аліментам за період часу з жовтня 2021 року по квітень 2025 року, становить 84193,53 грн. (а.с.13-14). Згідно з положеннями ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові витрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Пунктом 22 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Отже, стягнення пені, передбаченої абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У Сімейному кодексі України не передбачено випадків, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. В даному випадку, суд виходить з того, що відповідачем не надано жодного доказу відсутності його вини щодо виникнення боргу по аліментах. Відповідач не вчинив жодних процесуальних дій, не вказав причини невиконання ним рішення суду про стягнення аліментів. При цьому, розраховуючи розмір неустойки (пені), який відповідач повинен сплатити на користь позивачки, суд виходить з того, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, формула розрахунку заборгованості по аліментам являє собою: заборгованість за місяць помножену на кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. До аналогічного висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Так, згідно зі ст.ст.526, 530, 610, 612 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц зроблено висновок, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Таким чином, неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). У зв`язку з викладеним, суд погоджується з розрахунком пені, за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2021 року по квітень 2025 року, наданої відділом\~державної виконавчої\~служби, де пеня становить 84193,53 грн., оскільки він проведений згідно вимог діючого законодавства. При цьому, задовольняючи позов в повному об`ємі, суд враховує також і ту обставину, що відповідач позовні вимоги визнав повністю та не заперечував щодо стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 84193,53 грн. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, підлягають задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 84193,53 грн. Крім цього, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved