Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У листопаді 2025 року Позивач - ТОВ «Промінь-С» - звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, надані відповідно до договору № СР/5/32 від 30.11.2018 року, укладеного на підставі Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ №529 від 20.05.2009. Позивач зазначає, що ТОВ «Промінь-С» є виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому будинку [ADDRESS] , де відповідачу належить на праві власності квартира №32 . Згідно з умовами договору відповідач зобов`язаний щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, сплачувати вартість житлово-комунальних послуг. Однак відповідач належним чином грошові зобов`язання не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2024 у справі №753/295/24 було стягнуто із відповідача заборгованість за період з листопада 2018 по листопад 2023 року, яку відповідач погасив 15.12.2024 року. Однак, як стверджує позивач, після сплати попередньої заборгованості [PERSON] знову не здійснював оплату наданих житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим утворилася нова заборгованість. Згідно з рахунком №251001СР_5_32 станом на 06.11.2025 року борг становить 17 389,23 грн., а загальна сума вимог з урахуванням інфляційних втрат, 3% річних та пені - 30 442,71 грн. Позивач просить стягнути із відповідача вказану суму з урахуванням складових: 17 389,23 грн. - основний борг; 4 960,50 грн. - інфляційні втрати; 1 427,79 грн - 3% річних; 6 665,19 грн - пеня; а також судові витрати у розмірі 3 028 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 11.11.2025 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення потреб споживачів, а споживач зобов`язаний оплачувати послуги у строки, визначені договором або законом. Згідно зі ст.ст. 20, 24 цього Закону споживач зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, а виконавець має право звертатися до суду за захистом своїх прав. Товариство з обмеженою відповідальністю «Промінь-С» (далі - Позивач, кредитор, Виконавець або ТОВ «Промінь-С») є виконавцем житлово-комунальних послуги житлового будинку [ADDRESS] . Договір № СР/5/32 від 30.11.2018 укладений відповідно до чинного законодавства, а отже, згідно зі ст.ст. 525, 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Як встановлено з поданих позивачем доказів, відповідач після погашення попереднього боргу знову не здійснював оплату нарахувань за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 17 389,23 грн станом на 06.11.2025. Нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені здійснено відповідно до ст. 625 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Розрахунок, поданий позивачем, є обґрунтованим та підтверджується документально. Частиною 4 ст. 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно з ч. 1 ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Доказів сплати відповідачем заборгованості або заперечень проти позову суду не подано. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, і позивач свої вимоги обґрунтував та підтвердив належними та допустимими доказами. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися зобов`язання, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положенням ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved