Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

28.10.2025 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ТОВ «КОШЕЛЬОК» (далі Позивач) до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості, яка подана через систему «Електронний суд», де сформована 27.10.2025. Позов мотивований тим, що 01.07.2021 між сторонами був укладений договір №3698709683-385264 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого Відповідачці на особисті потреби був наданий кредит в сумі 6000.00 грн., початковий строк кредитування - 20 днів, із встановленням дисконтної відсоткової ставки 1.11% на добу за початковий строк кредитування, базової процентної ставки 2.2% на добу за продовжений строк користування кредитом. Позивач виконав взяті зобов`язання, надавши Відповідачці обумовлену суму кредитних коштів. У свою чергу, Відповідачка свої зобов`язання за даним кредитним договором належним чином не виконала, в зв`язку з чим станом на 27.10.2025 у неї утворилась заборгованість у сумі 19212.00 грн., яку Позивач разом із судовими витратами у виді судового збору в сумі 2422.40 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 10000.00 грн. просить стягнути з Відповідачки. Згідно з ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03.11.2025 було відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 02.12.2025. Сторони у судове засідання не з`явилися. При цьому, представник Позивача у позовній заяві просить розглядати справу без його участі. Відповідачка надіслала\~відзив на\~позовну заяву,\~у якому\~також просить\~розгляд справи\~проводити без\~її участі\~та зазначає,\~що позов\~визнає частково\~на суму\~6000.00\~грн.,\~посилаючись на\~те,\~що факт укладання та підписання нею кредитного договору №3698709683-385264 від 01.07.2021 є недоведеним, оскільки ні з договору, ні з додатків до нього неможливо встановити, що вони були підписані Відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора 1414, як вказано у позовній заяві; наведений розрахунок заборгованості не відповідає умовам кредитного договору, оскільки він проведений із застосуванням процентної ставки 2.2%, в той час як у договорі визначено процентну ставку 2%, що є самовільною заміною істотних умов договору; також в умовах договору зазначено два строки кредитування, що призводить до неправильного його тлумачення та розуміння позичальником; додані до матеріалів справи Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «КОШЕЛЬОК» не можуть вважатися складовою частиною договору, оскільки затверджені після дати укладення кредитного договору. У той же час, Відповідачка не заперечує, що на її банківський рахунок було перераховано кошти в сумі 6000.00 грн., що підтверджено документально, проте не доводить існування між сторонами кредитного зобов`язання; витрати Позивача на правничу допомогу вважає завищеними, необґрунтованими та неспівмірними з витраченим часом та обсягом виконаних робіт та просить зменшити. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного\~ засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.29-33). Згідно з договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №3698709683-385264 від 01.07.2021, ТОВ «КОШЕЛЬОК» зобов`язується надати Відповідачці споживчий кредит в сумі 6000.00 грн. строком на 20 днів, шляхом безготівкового перерахування на рахунок вказаний Відповідачкою, а Відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених Договором; проценти за користування кредитом за умови дотримання графіку розрахунку визначені в сумі 1407.00 грн., що становить 23% від суми кредиту; у випадку понадстрокового користування кредитом процентна ставка становить 2% за кожен день користування кредитом і нараховується починаючи з дати укладання договору і до дня повного повернення кредиту (а.с.8-13). Відповідно до п.п.9.1, 9.2, 9.5 Договору, цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму; договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами власних обов`язків за цим договором. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості електронного підпису позичальника буде використовуватись одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.11 зворотна сторона 12). Згідно з листом АТ «ТАСКОМБАНК» від 23.09.2025 №40949/47.1 та повідомленням ТОВ «ТАС ЛІНК», 01.07.2021 через платіжну систему ТОВ «ТАС ЛІНК» проведено успішне зарахування коштів в сумі 6000.00 грн. на карту [NUMBER] , опис замовлення: Видача кредитних коштів, Договір займу №3698709683-385264 (а.с.18, 19). Згідно з інформацією, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 19.11.2025 №20.1.0.0.0/7-251113/42033-БТ, на ім`я [PERSON] було емітовано банківську картку № [NUMBER] , на яку 01.07.2021 було зараховано 6000.00 грн. (а.с.73-74). З наданого Позивачем розрахунку заборгованості за Договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №3698709683-385264 від 01.07.2021 вбачається, що заборгованість Відповідачки перед ТОВ «КОШЕЛЬОК» становить 19212.00 грн., з яких: 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 13212 (тринадцять тисяч двісті дванадцять) грн. 00 коп. заборгованість за відсотками (а.с.14-15). Положеннями ч.1 ст.205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з положеннями ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з положеннями ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.ст.76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У даному випадку обов`язком Позивача є доведення обставини щодо укладення кредитного договору з Відповідачкою, перерахування їй коштів та невиконання позичальником умов договору. Разом з тим, у доданому до позовної заяви Договорі №3698709683-385264 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 01.07.2021, а також Графіку розрахунків та Паспорті споживчого кредиту, які є додатками до вказаного Договору, відсутній як власноручний підпис [PERSON] , так і відомості про введення одноразового ідентифікатора, за допомогою якого позичальником повинен бути підписаний договір (а.с.8-13). Таким чином, Позивачем не доведено, що між [PERSON] та Позивачем був укладений договір у порядку та на умовах, на які посилається Позивач та виникнення заборгованості у вказаному у позовній заяві розмірі. Разом з тим, лист АТ «ТАСКОМБАНК» від 23.09.2025 №40949/47.1 та повідомлення ТОВ «ТАС ЛІНК», а також відомості, які надані АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є належними доказами фактичного отримання Відповідачкою кредитних коштів в сумі 6000.00 грн. Таким чином, у судовому засіданні доведено факт отримання Відповідачкою від ТОВ «КОШЕЛЬОК» коштів у сумі 6000.00 грн., який Відповідачка визнала та не надала доказів у підтвердження повернення вказаних грошових коштів. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи, наведені вище положення норм матеріального та процесуального закону, розглядаючи позов у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову на суму 6000.00 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позову (на 31%), у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з Відповідачки на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору у сумі 750.94 грн. та у виді витрат на правничу допомогу у сумі 3100.00 грн. При цьому, витрати на правничу допомогу у вказаній сумі суд вважає співмірними із обсягом та складністю справи і підстав для додаткового їх зменшення не вбачає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial