Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (далі ТОВ «Санфорд Капітал») адвокат Маслюженко М.П. звернувся через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 75\~734,44 грн та судових витрат. Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань із своєчасного повернення кредитних коштів. Виклад позиції відповідача: Вказані позивачем (ТОВ «Санфорд Капітал») обставини та обґрунтування позовних вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 75734,44 грн є безпідставними та необґрунтованими, оскільки вказана заборгованість з боржниці [PERSON] була органами державної виконавчої служби в межах виконавчого провадження № 62336525 вже стягнута ще 19.06.2025 року та 24.06.2025 року у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 25.06.2025, тобто станом на дату подання позивачем до суду вищевказаної позовної заяви, відповідачка [PERSON] не мала та на даний час не має будь-якої заборгованості за кредитним договором № 06.00508.004506101 від 06.11.2018 року, який нею був укладений з АТ «Ідея Банк», ні перед вказаним банком, ні перед товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал». Рух справи, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 02.07.2025 до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. 15.07.2025 до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Статівки О.Є. через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшов відзив на позовну заяву. 15.07.2025 представником відповідача [PERSON] адвокатом Статівкою О.Є. подано клопотання про витребування доказів в АТ «Ідея Банк». 21.07.2025 ухвалою Київського районного суду м. Харкова дане клопотання задоволено. 05.09.2025 суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Статівки О.Є. надійшло клопотання про залучення третьої особи АТ «Ідея Банк». 15.09.2025 ухвалою Київського районного суду м. Харкова відмовлено в залученні третьої особи. 23.09.2025 до суду надійшли від АТ «Ідея Банк» документи на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 21.07.2025 про витребування доказів. 09.10.2025 до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Статівки О.Є. надійшла заява про стягнення з позивача понесених судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката. 16.10.2025 до суду від представника позивача ТОВ «Санфорд Капітал» адвоката Маслюженко М.П. через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшли заява про зменшення розміру позовних вимог та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Протокольною ухвалою суду від 27.11.2025 заява про зменшення розміру позовних вимог залишена без розгляду. 20.10.2025 представник відповідача [PERSON] адвокат Статівка О.Є. подав відзив на заяву про зменшення розміру позовних вимог та заперечення на клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. 27.10.2025 до суду від представника позивача ТОВ «Санфорд Капітал» адвоката Маслюженко М.П. надійшла відповідь на відзив. 28.10.2025 до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Статівки О.Є. надійшли заперечення на відповідь на відзив. 12.11.2025 представник позивача ТОВ «Санфорд Капітал» Маслюженко М.П. надав заяву про зменшення розміру позовних вимог. Протокольною ухвалою суду від 27.11.2025 заява про зменшення розміру позовних вимог залишена без розгляду. 17.11.2025 до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Статівки О.Є. надано відзив на заяву про зменшення розміру позовних вимог від 12.11.2025 та заяву про застосування судом строку позовної давності до заяви позивача від 12.11.2025. Представник позивача ТОВ «ФК «Санфод Капітал» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином; позивач просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Статівки О.Є. у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову повністю та стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 26\~000,00 грн. Фактичні обставини, встановлені судом 06.11.2018 АТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 06.00508.004506101, за яким Банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49\~999,00 грн (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 00 коп.), включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору (п.1.1. Договору). Згідно п. 1.2. Договору, банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 48 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний в п. 1.14. Договору. Банк відкриває позичальнику банківський поточний рахунок № [NUMBER] у гривні в рамках пакету послуг Card Blanche Blue Start ID INS, що обслуговується на умовах договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (п. 1.14. Договору). Відповідно до п. 1.4. Договору, станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління Банку, становить 9,5 %, що разом з Маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 21,99 % (а.с. 45). Пунктом 3.3.1. Договору встановлено, що за невиконання чи неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, банк має право нараховувати пеню, за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі 0,15 % - в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65 в період прострочення оплати з 61 календарного дня та по день повного погашення заборгованості за цим договором, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальником на підставі договору, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін (а.с. 45 зв.с.) Пунктом 6.1. Договору передбачено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 46). До позовної заяви позивачем долучено також заяву № Z06.00508.004506101 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк» (а.с. 47), заяву-анкету (а.с. 48), паспорт споживчого кредиту (а.с. 49-50), договір добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку (а.с. 52). 21.04.2020 Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. з заявою про видачу виконавчого напису про стягнення з боржниці [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № 06.00508.004506101 від 06.11.2018. 21.04.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., на підставі вищевказаної заяви Акціонерного товариства «Ідея Банк», видав виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 636, яким запропоновував стягнути з боржниці [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Новодружеськ Луганської області, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка працює у ХАІ, реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER] , на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк», 79008, місто Лівів, вулиця Валова, будинок 11, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 19390819, МФО 336310, р/р [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на підставі вищевказаного кредитного договору № 06.00508.004506101 від 06.11.2018 року, укладеного між акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 06.01.2020 року 25.05.2020 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сегедою М.О. була винесена 15.06.2020 року постанова про відкриття виконавчого провадження № 62336525 з виконання виконавчого напису № 636, виданого 21.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 72561,60 грн 19.06.2025 року, на виконання вищевказаної постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сегеди М.О. про арешт коштів боржника від 15.06.2020 року, з карткового рахунку відповідачки [PERSON] , відкритому в акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк», були примусово стягнуті відповідно до виконавчого провадження грошові кошти у розмірі 55744,45 грн., що підтверджується випискою по картцірахунку від 11.07.2025 року № G8F4OU7LQK183M99, виданою акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» 20.06.2025 року державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Конюхова В.А. видала розпорядження № 62336525, відповідно до якого вищевказані грошові кошти у сумі 55744,45 грн., що надійшли 19.06.2025 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документу № 636, виданого 21.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення грошових коштів з [PERSON] , необхідно перерахувати: 50107,91 грн. на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» на IBAN [NUMBER] в АТ «Ідея Банк», МФО 336310, код ЄДРПОУ 19390819, згідно з виконавчим написом № 636, виданим 21.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., а також 5567,54 грн. виконавчого збору на IBAN UA318999980333219305000020649 в Казначействі України, МФО 899998, код ЄДРПОУ 37874947, та 69 грн. витрат виконавчого провадження на IBAN UA278201720313261001201159854 в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820170, код ЄДРПОУ 43316700. 02.07.2025 року державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Конюхова В.А. винесла постанову про зняття арешту з коштів боржника [PERSON] та постанову про закінчення виконавчого провадження № 62336525 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з тим, що [PERSON] у повному обсязі сплатила борг з виконання виконавчого напису № 636, виданого 21.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з неї на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 72561,60 грн. Крім цього, позивач надав договори факторингу № 16/11-23, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» від 16.11.2023 та № 29/12-23 від 29.12.2023, укладеного між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «ФК «Санфорд капітал» як підтвердження переходу та прийняття прав вимог до відповідача. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд бере до уваги, що 06.11.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06.00508.004506101 строком на 48 місяців, тобто до 06.11.2022 (п. 1.2. Договору). В той же час, 21.04.2020, тобто до закінчення строку кредитування, АТ «Ідея банк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про видачу виконавчого напису про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за вищевказаним кредитним договором від 06.11.2018. 21.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було видано виконавчий напис № 636, яким пропонується задовольнити вимоги АТ «Ідея Банк» та стягнути з [PERSON] за період з 06.02.2020 по 10.03.2020 включно у розмірі: - 43812,37 (сорок три тисячі вісімсот дванадцять) грнивень 37 копійок строковий основний борг; - 3737,83 (три тисячі сімсот тридцять сім) гривень 83 копійки прострочений основний борг; - 6982,13 (шістдесят дев`ять высімдесять дві) гривні 13 копійок прострочені проценти; - 112,66 (сто дванадцять) гривень 66 копійок строкові проценти; - 1485,72 (одна тисяча чотириста вісімдесят п`ять) гривень 72 копійки; - 12785,76 (дванадцять тисяч сімсот вісімдесят п`ять) гривень 76 копійок прострочена плата за обслуговування кредиту; - 1745,13 (одна тисяча сімсот сорок п`ять) гривень 13 копійок; - 1900,00 (одна тисяча дев`ятсот) гривень 00 копійок плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 72561,60 (сімдесят дві тисячі п`ятсот шістдесят одна) гривня 60 копійок (а.с. 92). 15.06.2020 державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження за № 62336525 та про арешт коштів боржника по даному виконавчому провадженню (а.с. 94-95). 19.06.2025 з карткового рахунку [PERSON] за № [NUMBER] відбулось стягнення відповідно до виконавчого провадження у розмірі 55\~744,45 грн, що підтверджується копією виписки з «ПриватБанку» по рахунку відповідача від 11.07.2025 № G8F40U7LQK1B3M99 (а.с. 96). Згідно розпорядження від 26.06.2025 № 62336525, грошові кошти у сумі 55 744,45 грн перераховано на користь АТ «Ідея Банк» (а.с. 99). 15.06.2025 з метою сплати заборгованості по виконавчому провадженню № 62336525, [PERSON] перераховано 24\~376,31 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.4427845658.1 від 24.06.2025 (а.с. 98). 02.07.2025 державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Конюховою В.А. винесено постанову про зняття арешту з коштів [PERSON] та постанову про закінчення виконавчого провадження № 62336525 у зв`язку з повним виконанням виконавчого напису № 636 від 21.04.2025 (а.с. 100-101). Суд погоджується з доводами відповідача, що звернувшись 21.04.2020 до приватного нотаріуса, АТ «Ідея Банк» фактично змінило порядок, умови та строк виконання зобов`язання за кредитним договором № 06.00508.004506101 від 06.11.2025, чим втратило право на подальше нарахування процентів за вказаним договором. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. «На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням суду про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України.» Отже, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність заборгованості відповідача за кредитним договором № 06.00508.004506101 від 06.11.2025. Щодо укладання договорів факторингу № 16/11-23, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» від 16.11.2023 та № 29/12-23 від 29.12.2023, укладеного між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «ФК «Санфорд капітал» як підтвердження переходу та прийняття прав вимог до відповідача, суд зазначає таке. Відповідно до статей\~512,\~514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до правил\~статті 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнт) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ч. 1 ст.\~1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Відповідно до правил ч. 2 ст.\~1082 ЦК України, боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Як свідчать матеріали справи, відповідач виконав свої зобов`язання перед первісним кредитором (АТ «Ідея банк»); позивач не надав суду доказів, що відповідач поінформований про відступлення права вимоги за кредитним договором № 06.00508.004506101 від 06.11.2025, а тому суд виснує, відповідач сплатив заборгованість первісному кредитору (АТ «Ідея банк») за кредитним договором № 06.00508.004506101 від 06.11.2025, і у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. За правилами статей 12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). За змістом ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З урахуванням встановленого та положень вказаних норм, суд приходить до висновку, що відповідач виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом, інші доводи учасників справи, викладені в процесуальних документах (заява, відзив, заперечення) та надані в судовому засіданні, не беруться до уваги, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі. Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про недоведеність позивачем заявлених вимог, у зв`язку з чим, позовні вимоги ТОВ «Санфорд капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню. Судові витрати Вирішуючи вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Враховуючи, що в позовних вимогах ТОВ «Санфорд капітал» відмовлено, тому суд, відмовляє щодо стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із ч. 1-6\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача [PERSON] є адвокат Статівка О.Є. на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги (адвокатських послуг) № 08/07-25-1 від 08.07.2025 (а.с. 102-104, 109); Відповідно до акту прийому-передачі наданої правової допомоги (адвокатських послуг) від 14.07.2025, клієнт прийняв надану адвокатом станом на 14.07.2025 наступну правову допомогу (адвокатські послуги) на загальну суму 26\~000,00 (двадцять шість тисяч) грн, яка визначена у договорі у фіксованому розмірі: - надання Мещеряковій К.О. консультації, обговорення проблемних питань захисту її законних прав та інтересів, укладання договору про надання правової допомоги (адвокатських послуг) - вивчення та аналіз матеріалів цивільної справи № 953/6441/25\~за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальність "Санфорд Капітал" про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальність "Санфорд Капітал" заборгованості в розмірі 75 734,44 грн., що складається з заборгованості за основним боргом у сумі 40 798,46 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 34 935,98 грн., яка виникла на підставі кредитного договору № 06.00508.004506101 від 06.11.2018 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк»; - визначення Законів та інші нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин (Конституція України, Цивільний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Закон України «Про споживче кредитування», Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закон України «Про електронну комерцію», Закон України «Про судовий збір»; - вивчення судової практики зі спірних питань: постанов Верховного суду від 25.05.2021 по справі № 554/4300/16-ц, від 30.11.2022 по справі № 214/6975/15-ц, від 25.11.2022 по справі № 1512/2-214/11, від 21.09.2022 по справі № 381/1647/21, від 01.08.2022 по справі № 369/11694/15-ц, від 06.07.2022 по справі № 128/2269/20, від 01.06.2022 по справі № 172/35/16-ц, від 31.0.2022 по справі № 194/329/15-ц, від 25.05.2022 року по справі № 219/7527/16, від 25.05.2022 по справі № 645/59/16-ц, від 20.05.2022 по справі № 336/4796/18, від 09.02.2022 по справі № 161/5648/20, від 02.02.2022 по справі № 205/7751/16-ц, від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц, від 03.10.2019 по справі № 922/445/19; постанови Великої палати Верховного суду від 22.08.2018 по справі № 925/1265/16. - підготовка та подання до Київського відділу державної виконавчої служби у Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції клопотання про надання для ознайомлення матеріалів виконавчого провадження № 62336525; - ознайомлення в Київському відділі державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з матеріалами виконавчого провадження № 62336525; - підготовка та подання до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції клопотання про надання для ознайомлення матеріалів виконавчого провадження № 62336666; - ознайомлення в Київському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з матеріалами виконавчого провадження № 62336666; - складання по цивільній справі № 953/6441/25 відзиву на позовну заявку товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» заборгованості в розмірі 75\~734,44 грн, що складається з заборгованості за нарахованими та неоплаченими відсотками у розмірі 75734,44 грн., що складається з заборгованості за основним боргом в сумі 40 798,46 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 34 935,98 грн., яка виникла на підставі кредитного договору № 06.00508.004506101 від 06.11.2018 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонером товариством «Ідея Банк», та про розмір заборгованості [PERSON] за цим кредитним договором на даний час; - продовження складання відзиву на позовну заяву, складання акту прийому-передачі наданої правової допомоги, сканування додатків до відзиву на позовну заяву, комплектування матеріалів відзиву на позовну заяву, спрямування відзиву на позовну заявку з додатками до Київського районного суду м. Харкова через особистий кабінет адвоката в Електронному суді. У Постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19) викладено правовий висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved