Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому прохає визнати за позивачем право спільної сумісної власності на автомобіль 2018 Ford Explorer VIN: [NUMBER] , білий, номерний знак [NUMBER] . Здійснити поділ спільного майна подружжя. Після розподілу майна, автомобіль залишити за позивачем та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Ухвалою суду від 17.06.2024 позов залишено без руху. Разом з позовною заявою позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій прохав вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль 2018 Ford Explorer VIN: [NUMBER] , білий, номерний знак [NUMBER] . Ухвалою суду від 17.06.2024 вищевказану заяву про забезпечення позову повернуто заявнику. 21.06.2024 представник позивача [PERSON] адвокат Кириченко Г.В. звернулася із заявою про відвід головуючого судді Морозова В.Ю. Ухвалою суду від 21.06.2024 у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] адвоката Кириченко Г.В. про відвід судді Морозова В.Ю. відмовлено. 03.07.2024 представником позивача усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 10.07.2024 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 07.08.2024 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою суду від 16.01.2025 визнано поважними причини пропуску подачі зустрічного позову та прийнято зустрічну позовну заяву відповідача [PERSON] до позивача [PERSON] , про поділ спільного майна подружжя. Вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до позивача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Клопотання про відстрочку сплати судового збору за зустрічний позов задоволено. Здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження в розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.04.2025 клопотання, про призначення у справі судової товарознавчої експертизи задоволено. Призначено у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] до позивача [PERSON] про поділ спільного майна товарознавчу експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Карягіну Віктору Вікторовичу. Провадження у справі № 534/1113/24 зупинено на період проведення судової експертизи. 22.05.2025 матеріали справи повернуто після проведення експертизи з Висновком експерта № 41-25 від 20.05.2025. Ухвалою суду від 23.05.2025 провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] до позивача [PERSON] про поділ спільного майна поновлено. Ухвалами суду від 06.08.2025 у задоволенні клопотання\~представника позивача [PERSON] - адвоката Більди Валентина Валентиновича, про проведення судового засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] до позивача [PERSON] про поділ спільного майна, в режимі відеоконференції відмовлено, закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті. У судове засідання по суті сторони повідомлені належним чином не з`явилися, від їх представників на адресу суду надійшли заяви, в яких представники просили провести розгляд справи без участі сторін та їх представників. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши думку учасників, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків. Первісний позов головним чином мотивований тим, що 04 вересня 2015 року між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис 318 (а.с. 41). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 42), яка проживає з відповідачем та на утримання якої рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 червня 2016 року у справі № 534/862/16-ц з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 травня 2024 року у справі № 534/413/24, яке набрало законної сили 08.06.2024 р., шлюб між позивачем і відповідачем був розірваний (а.с. 43-44). За час перебування у зареєстрованому шлюбі позивач та відповідач придбали у спільну сумісну власність автомобіль марки «FORD» моделі «EXPLORER», 2018 року випуску, білого кольору, д. н. з [NUMBER] . Саме з приводу поділу цього автомобіля між сторонами існує спір. Зазначений транспортний засіб оформлений на ім`я відповідача. Факт набуття автомобіля під час шлюбу підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , з якого вбачається, що автомобіль набутий у власність 31.07.2020 р. та зареєстрований за [PERSON] 22.09.2020 р., тобто за час шлюбу (а.с. 45). Іншого спільного\~сумісного майна,\~з приводу\~якого існував\~би спір,\~сторони не\~мають.\~Угоди про\~добровільний поділ\~автомобіля,\~що є\~спільною сумісною\~власністю подружжя,- між сторонами не досягнуто. Зустрічний позов мотивований головним чином тим, що від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 15.03.2016 р. У зв`язку з тривалим ухиленням [PERSON] від виконання прямих батьківських обов`язків з утримання дитини, яка по теперішній час постійно проживає зі своєю матір`ю [PERSON] та повністю перебуває на її утриманні, 08.05.2024 р. державним виконавцем Горішньоплавнівського ВДВС була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 26.04.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 109). В ході виконавчих дій у вказаному провадженні державним виконавцем була обрахована заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів, яка станом на 01.09.2024 р. становить 981917,70 грн., що підтверджується відповідним розрахунком №70945 від 28.10.2024 р. (а.с. 110). Враховуючи, що за [PERSON] рахується заборгованість за аліментами в сумі 981917,70 грн., яка в декілька разів перевищує вартість спірного автомобіля, а тому наявні підстави для відступлення від засад рівності часток подружжя. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із\~ст. 77-81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 5\~ст. 12 ЦПК України\~суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ст. 16 ЦК України\~на законодавчому рівні закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів. Положеннями ст.\~77,\~79,\~80,\~81 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не збирає докази самостійно. У відповідності до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом установлено, що в період перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами був придбаний у спільну сумісну власність транспортний засіб FORD EХPLORER вартістю 242240,00 грн. Позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом просить суд визнати за ним та за [PERSON] право спільної часткової власності на спірний ТЗ, а саме по частці автомобіля кожному. Відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом проти такого способу поділу спільного майна заперечує та вважає, що справедливим способом поділу спільного майна буде залишити автомобіль за останньою. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 2 цієї статті, передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 15.03.2016 р. [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.09.2024 р. становить 981917,70 грн., що підтверджується відповідним розрахунком №70945 від 28.10.2024 р. Суд звертає увагу на той факт, що заборгованість за аліментами в сумі 981917,70 грн. в декілька разів перевищує вартість спірного автомобіля, а тому наявні підстави для відступлення від засад рівності часток подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз указаних норм свідчить про те, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК України, в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але й інші обставини. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи. Якщо сторони не дійшли згоди щодо поділу спільного майна, розмір часток кожного з подружжя визначається судом під час розгляду спору. За загальним правилом, що закріплене в частині першій статті 70 СК, частки дружини та чоловіка є рівними. Це правило не змінюється і в тому разі, якщо один з подружжя не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). СК України встановлює два винятки із загального правила щодо рівності часток подружжя у праві на майно. Суд може зменшити або збільшити частку одного з подружжя із відповідною зміною частки іншого з подружжя. У разі відступлення від засади рівності часток подружжя суд має вказати, які саме обставини стали підставою для збільшення чи зменшення частки одного з подружжя. Обставини, які є підставою для збільшення чи зменшення частки одного з подружжя у праві на майно можна поділити на дві групи:\~негативні, тобто ті, що надають можливість суду зменшити розмір частки одного з подружжя (частина друга статті 70 СК України);\~позитивні,\~що дають змогу суду збільшити розмір частки одного з подружжя (частина третя статті 70 СК України).\~\~ Негативні обставини\~(частина друга статті 70 СК України) законодавець на рівні СК України передбачив орієнтовний перелік таких обставин (зокрема, якщо один із подружжя не дбав про матеріальне спільне забезпечення сім`ї,\~ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї), за наявності яких суд може зменшити частку одного з подружжя.\~Такі обставини можуть застосовуватися як окремо, так і в сукупності.\~Тобто законодавець невичерпно виокремив випадки\~недобросовісної поведінки\~одного з подружжя як під час шлюбу, так і після його розірвання щодо виконання своїх сімейних обов`язків та майна і встановив наслідок такої недобросовісної поведінки зменшення розміру частки одного з подружжя. Про недобросовісність одного із подружжя може свідчити, зокрема, приховання певних речей, передання їх на зберігання родичам, продаж спільного майна без згоди другого з подружжя. Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~частину другу статті 70 СК України доповнено словами «ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей)». Тобто на рівні СК України передбачено, що ухиляння від участі в утриманні дитини (дітей) є підставою для втручання в майнову сферу одного із подружжя за\~ухилення від виконання сімейного обов`язку з утримання дитини (дітей).\~Законодавець не пов`язує наявність такої негативної обставини з\~договором про сплату аліментів на дитину (дітей),\~рішенням суду (судовим наказом) про стягнення аліментів\~на дитину (дітей), ні з\~розміром заборгованості з аліментів. Тому ухилення\~від участі в утриманні дитини (дітей) може мати місце у разі: невиконання одним із батьків договору про сплату аліментів на дитину (дітей); невиконання рішення суду або судового наказу про стягнення аліментів на дитину (дітей); нездійснення одним із батьків жодного утримання за відсутності договору про сплату аліментів на дитину (дітей), рішення суду або судового наказу про стягнення аліментів на дитину (дітей). Позитивні обставини\~(частина третя статті 70 СК України) суд може збільшити частку в праві на майно того з подружжя, із яким проживають діти до вісімнадцяти років або повнолітні непрацездатні діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Тобто законодавець пов`язує збільшення частки у праві на майно того з подружжя, з яким залишається дитина (діти), у разі, якщо недостатнім є розмір аліментів, які вона (вони) одержують. Таким чином, закон передбачає такий алгоритм: існує та виконується договір про сплату аліментів на дитину (дітей),\~рішення суду (судовий наказ) про стягнення аліментів\~на дитину (дітей);\~на дитину призначаються аліменти; розмір аліментів, які вона (вони) одержує (одержують), недостатній для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування; під час поділу майна подружжя частка в майні того з них, з ким проживає дитина (діти), за рішенням суду збільшується.\~Для застосування частини третьої статті 70 СК України щодо збільшення частки у спільному майні подружжя того з них, з яким проживає дитина з особливими потребами, необхідно встановити, зокрема, які саме потреби виникають у такої дитини та з чим вони пов`язані, як вони можуть забезпечуватися та чи покриває розмір сплачуваних аліментів понесені витрати та їх забезпечення та/або непонесені витрати. Вищевказані правові висновки викладені у Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.02.2025 року. Аналізуючи обставини справи, суд дійшов переконання, що позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом не спростував доводи відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом. Таким чином, первісний позов є не обґрунтованим та не підлягає задоволенню, а зустрічний позов слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved