Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

\~\~ В серпні 2025 року через систему «Електронний суд» до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1326453 від 24.02.2024 року у розмірі 29250 грн та судових, які складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 24 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту №1326453, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 3000 грн шляхом їх зарахування на банківську карту № [NUMBER] . Строк кредитування становить 350 днів, а процентна ставка за користування коштами 2,5% від суми кредиту за кожний день протягом терміну дії договору. Станом на дату звернення до суду, відповідач борг та нараховані відсотки не погасив, наявне прострочення за договором споживчого кредитування №1326453 від 24.02.2024 року у розмірі 29250 грн. 18.12.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» передала право вимоги за кредитним договором №1326453 від 24.02.2024 року ТОВ «Ум Факторинг» на підставі Договору факторингу №18/12/24 від 18.12.2024 року, за умовами якого ТОВ «УМ Факторинг» отримало право грошової вимоги за Кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових вимог та інших зобов`язань боржників за Кредитними договорами. Відповідно до розрахунку заборгованості сума кредиту 3000 грн; 26250 грн заборгованість відповідача за відсотками. Загальна заборгованість за кредитним договором 29250 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1326453 від 24.02.2024 року у розмірі 29250 грн. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивач про\~розгляд справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення сторін\~повідомлений належним\~чином.\~Заперечень від\~представника позивача\~щодо розгляду\~справи в\~порядку спрощеного\~провадження,\~не надходило. В позовній заяві представник позивача просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження. Від відповідача, [PERSON] , яка викликалась в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, у запропонований їй ухвалою про відкриття провадження по справі від 02.09.2025 року строк, відзиву на позов до суду не надходило. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб, передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст.280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 24.02.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором укладено Договір №1326453 про надання споживчого кредиту (а.с.15-19). Згідно з п.1.1 Договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ким та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п.п.1.2., 1.3., 1.4., 1.5 сума кредиту складає 3000 грн; тип кредиту кредит. Строк кредиту 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п.п.1.5.1. стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Згідно з п.4.4 Споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. Згідно Графіку платежів, що є додатком до Договору про надання споживчого кредиту, сторони погодили, що сума процентів за користування кредитом складе 24382,5 грн; реальна річна процентна ставка складе 19413,71 % річних; загальна вартість кредиту складе 27382,5 грн (а.с.19). В Паспорті споживчого кредиту, підписаному електронним підписом одноразовим ідентифікатором, також зазначена інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с.24-25). ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту виконало та надало їй кредит в сумі 3000 гривень, шляхом перерахування коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» №20250708 від 08.07.2025 року (а.с.20). \~ \~ \~ \~Згідно з розрахунком заборгованості за Договором №1326453 від 24.02.2024 року заборгованість [PERSON] складає 29250 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 3000 грн та заборгованості по відсоткам 26250 грн (а.с.31-35). 18 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» укладено Договір факторингу №18/12/24, згідно з умовами якого ТОВ «Селфі Кредит» відступив ТОВ «УМ Факторинг» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.8-14). Відповідно до Витягу з Акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 18.12.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» відступив ТОВ «УМ Факторинг» права вимоги до [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №1326453 від 24.02.2025 року із загальною сумою заборгованості в розмірі 29250 грн (а.с.30). У відповідь на запит згідно ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області АБ «Укргазбанк» надав суду виписку по рахунку [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), згідно якої 24.02.2024 року на рахунок [PERSON] дійсно було зарахування коштів у сумі 3000 грн (а.с.51-55). Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно із ст.638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно із ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги",\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 345/3085/19. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Позивачем надано суду письмову форму укладеного між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» Договору №1326453 про надання споживчого кредиту від 24.02.2024 року (а.с.15-19). У вищезазначеному договорі зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями ЗУ «Про електронну комерцію», що підтверджується відповідним пунктом договору. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Селфі Кредит» виконало свої обов`язки за Договором №1326453 від 24.02.2024 року, в той час як відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «УМ Факторинг» в загальному розмірі 29250 гривень, з яких 3000 грн - заборгованість по кредиту та 26250 грн заборгованість по відсоткам (а.с.31-35). Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором №1326453 від 24.02.2024 року. На підставі ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,4 грн. Крім того, на підтвердження понесених позивачем судових витрат на правову допомогу до позову долучено договір №141 про надання правової допомоги від 29.01.2025 року, який укладений між АБ «Остащенко» та ТОВ «УМ Факторинг»; акт виконаних робіт від 16.03.2025 року відповідно до якого АБ «Остащенко» надав ТОВ «УМ Факторинг» види послуг на загальну суму 6000 грн; платіжна інструкція №369 від 18.03.2025 року про сплату 6000 грн згідно акту надання правової допомоги; додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги від 29.01.2025 року (а.с.23,26-29). Згідно постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Саме сторона,\~яка зацікавлена\~у відшкодуванні\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу,\~повинна вжити\~необхідних заходів\~для їх\~стягнення з\~іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Таким чином, відшкодування понесених ТОВ «УМ Факторинг» витрат на правову допомогу слід стягнути з відповідача у повному обсязі, оскільки клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу відповідачем не заявлялось. На підставі викладеного,

Outcome: approved