Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказав, що перебував у зареєстрованому 23.08.2013 року з відповідачкою шлюбі, який за рішенням суду від 05.05.2020 року розірвано. Від шлюбних відносин мають малолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] . У середині вересня 2021 року відповідачка не забрала дитину зі школи, не попередив про це ані вчителів, ані його ані інших родичів, дитину зі школи забрав він. З вказаного часу дитина проживає разом з ним. Відповідачка навіть не віддала особисті речі дитини, на прохання дитини віддати йому іграшки відмовила. У зв`язку із відсутністю відповідачки у житті дитини та відсутністю телефонних дзвінків, він вимушений був звернутися до поліції із зверненням відносно розшуку відповідачки, на що отримав відповідь, що відповідачка наразі перебуває поза межами України та підтримує зв`язок із своїми батьками. Відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчанням, підготовчкою до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідачка не надає, аліменти не сплачує. Враховуючи викладене, вимушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, зобов`язано уповноважений Орган опіки та піклування надати суду в строк до 27.02.2025 року висновок щодо предмету спору. 31.03.2025 року представником позивача через Електронний суд подано клопотання про долучення доказів. 06.05.2025 року представником Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради через Електронний суд подано клопотання про долучення доказів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.06.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.10.2025 року викликано в судове засідання свідків, допит яких вирішено проводити в режимі відеоконференції з приміщення Приморського районного суду м. Одеси. В судовому засіданні 01.10.2025 року позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Позивач вказав, що вже чотири роки пройшло, як відповідачка забула забрати дитину зі школи, дитину забрала бабуся. Після вказаного часу відповідачка не вітала дитину зі святами, не цікавилась його життям, матеріально не допомагає. На телефонні дзвінки вона не відповідає. На той час вони були розлучені, дитина проживала як у нього, так і у матері, більшу частину часу дитина проживала з ним. В судовому засіданні 22.10.2025 року позивач вказав, що з 2020 року після розлучення дитина лишилась проживати з відповідачкою. У 2021 році дитина пішла до першого класу, до першої половини вересня він водив дитину до школи, оскільки на той час дитина проживала з ним. Десь в кінці вересня йому зателефонувала вчителька дитини яка повідомила, що дитина не ходить до школи вже 2 тижні, а до матері не може додзвонитись. Він зателефонував відповідачці, та на наступний день вона повела дитину до школи. Йому в той день зателефонувала вчителька та повідомила, що дитину зі школи ніхто не забрав. Він зателефонував відповідачці, та повідомила, що вона працює та не може дитину забрати, його мати поїхала та забрала сина. Відповідачка повідомила, що забере документи дитини зі школи для оформлення ним дитини за місцем його проживання до школи. З того часу відповідачка більше дитиною не цікавилась. Він звернувся до поліції із заявою про розшук відповідачки, оскільки її місцезнаходження не було відомо. Вона зателефонувала йому у 2024 році. В судовому засіданні 22.10.2025 року була заслухана думка дитини малолітнього [PERSON] , якому виповнилося повних 10 років. [PERSON] вказав, що навчається у школі онлайн, у 5А класі. Вказав, що мати свою пам`ятає погано, востаннє спілкувався три чотири роки тому, вона не телефонує, не пише, з днем народження не вітає, заблокувала його номер та номер телефону батька, баби. Подарунків не присилала. З маминими родичами він не спілкується. В судовому засіданні 27.11.2025 року допитана в якості свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що позивач її сусід. Проживає в квартирі в її будинку з 2023 року, вона товаришує з його матір`ю [PERSON] , яка їй сказала, що її невістка покинула дитину в 4 роки, а в 6 років покинула остаточно та поїхала. Вихованням дитини займається батько та бабуся, вона часто заходить до них у гості 2-3 рази на місяць. [PERSON] про маму нічого не говорив, а вона не питала. Допитана в судовому засіданні 27.11.2025 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивач її знайомий, переселенець, проживають поруч. Вона знайома з [PERSON] та тіткою [PERSON] , ніколи не бачила відповідачку. Дитина охайна, чиста, доглянута, її донька та [PERSON] спілкуються. [PERSON] не бажає говорити про мати. Допитаний в судовому засіданні 27.11.2025 року в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] племінник його колишньої дружини. [PERSON] знає як колишню дружину [PERSON] . Дитина проживає разом з бабусею та батьком, мати [PERSON] не телефонує більше 4 років. [PERSON] відмовляється говорити про маму, казав, що вона не телефонує, не цікавиться ним. Батьки [PERSON] також не приймають участі у вихованні дитини, не телефонують. Йому відомо, що відповідачка за кордоном. Вона покинула дитину. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася - про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавала. Представники третіх осіб в судове засідання не прибули, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи у відсутність. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.04.2023 року. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05.05.2020 року у справі №766/25550/19 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23.08.2013 року. Рішення набрало законної сили 05.05.2020 року. Згідно листа ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області від 14.05.2024 р. за вих. №60.8-5450 на заяву [PERSON] щодо розшуку колишньої дружини [PERSON] повідомлено, що остання на даний час перебуває за межами території України та підтримує зв`язок із своїми батьками. За довідкою №59 від 13.06.2024 року виданою Раденським ліцеєм Олешківської міської ради, [PERSON] навчається в закладі з 14.11.2021 року. Протягом цього часу контакту із матір`ю дитини у класного керівника та адміністрації закладу не було. За життя і здоров`я учня піклуються батько [PERSON] та бабуся [PERSON] . Судовим наказом Малиновського районного суду міста Одеси від 13.01.2025 року у справі №521/465/25 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 09.01.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 05.03.2025 року, [PERSON] 28.10.2022 року виїхала за межі території України. За висновком Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради №Б-96 від 02.05.2025 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні встановлено, а відповідачкою не спростовано, що [PERSON] вихованням своєї дитини не займається, матеріально її не забезпечує, необхідних умов для розвитку дитини не надає, не цікавиться його долею та здоров`ям, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов`язками. У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідачка, маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні дитини, ухиляється від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених\~ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідачку батьківських прав у відношенні її дитини, оскільки байдужість відповідачки до дитини свідчить про винну поведінку відповідачки та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Доказів, що спростовують вказане відповідачкою суду не надано. Також, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 968,96 грн. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене та підписане 04 грудня 2025 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved