Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

25 серпня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» в особі представника звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість у розмірі 44\~200,00 грн, а також судові витрати в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 18.01.2025 р. між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено Кредитний договір (оферти) № 17.01.2025-100000846 відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 20000 грн., терміном на 155 календарних дні, дата повернення 21.06.2025 року, за процентною ставкою фіксована незмінна у розмірі 0,5 % за 1 день. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за даним кредитним договором виникла заборгованість, яка склала 44\~200,00 грн., з яких 20\~000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12400,00 проценти, додаткова комісія 1800,00 грн. Оскільки відповідач не виконує свого зобов`язання з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути заборгованість в сумі 44\~200,00 грн., а також відшкодувати понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 27 серпня 2025 року справу передано за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2025 року справу передано у провадження судді Ковтун Н.Г. Ухвалою суду від 24 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін судом повідомлялася належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк, не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Судом встановлено, 18.01.2025 р. між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено Кредитний договір (оферти) № 17.01.2025-100000846 відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 20000 грн., терміном на 155 календарних дні, дата повернення 21.06.2025 року, за процентною ставкою фіксована незмінна у розмірі 0,5 % за 1 день. Згідно з розрахунком, наданим банком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором склала 44\~200,00 грн., з яких 20\~000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12400,00 проценти, додаткова комісія 1800,00 грн.. За вимогами ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки на укладення кредитного договору від 18.01.2025 року, яка містить електронний підпис відповідача, який здійснений за допомогою одноразового ідентифікатора. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Оскільки у наявних в матеріалах справи пропозиції ТзОВ "Споживчий центр" про укладення кредитного договору (оферти) та заявки відповідача [PERSON] на отримання кредиту наявні всі істотні умови кредитного договору, зокрема, сума кредиту, строк користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом, графік платежів, вказана заявка підписана власноручним електронним підписом відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора, тому суд вважає, що відповідач підписав кредитний договір та був проінформований про всі істотні умови вказаного кредитного договору. А так як із оглянутих в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідач 18.01.2025 року уклала кредитний договір із позивачем, однак не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за цим договором та у добровільному порядку суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув та не сплатив відсотків за користування кредитними коштами, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» є підставними і такими, що підлягають до задоволення, тобто із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 44\~200,00 грн., з яких 20\~000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12400,00 проценти, додаткова комісія 1800,00 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним судового збору при пред`явленні позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved