Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до Лугинського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання прав іпотекодержателя та застосування наслідків нікчемності правочину. Просить визнати права іпотекодержателя АТ "УКРСИББАНК", що виникли за договором іпотеки від 25.09.2007 року, укладеним між АТ "УКРСИББАНК" та [PERSON] , посвідченим нотаріусом Лугинської державної нотаріальної контори Житомирської області Можаровською О.О. та зареєстрованим у реєстрі за № 1275, стосовно квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 61,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2770599918060. Відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом застосування наслідків недійсності правочину - договору купівлі-продажу квартири та визначити порядок виконання рішення. Позовні вимоги мотивовані тим, що між АКІБ "УКРСИББАНК" (поточне найменування АТ "УКРСИББАНК") та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11221320000 від 25.09.2007 року, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 12 000 доларів США, строком до 25 вересня 2017 року, а відповідач зобов`язався щомісяця повертати наданий кредит та сплачувати проценти у розмірі 9,5 % річних за користування кредитом в строки, передбачені кредитним договором, але в будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 25.09.2017 року. Цього самого дня між ними укладено договір іпотеки, згідно з яким [PERSON] передав банку в іпотеку квартиру, що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~загальною площею\~61,3\~кв.м.,\~реєстраційний номер\~об`єкта\~нерухомого майна\~2770599918060 для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області, у справі №2/0612/92/11 від 21.06.2011 року вирішено Стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ УКРСИББАНК заборгованість за кредитним договором в сумі 76 719,57 грн., що еквівалентна 9657,67 доларів США. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ УкрСиббанк з кожного судовий збір в сумі 384,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 60,00 грн. В позові [PERSON] до ПАТ УКРСИББАНК про розірвання кредитного договору № 1122132000 від 25.09.2007 р., договору про надання споживчого кредиту №11221342000/2 від 25.09.2007 р., договору поруки № 11221320000/п від 25.09.2007 р. та договору іпотеки від 25.09.2007 р. відмовити за безпідставністю. В позові [PERSON] до ПАТ УКРСИББАНК про зниження відсоткової ставки по кредитному договору, проведення перерахунку відсоткової ставки та перерахунок сплати кредиту відмовити за безпідставністю. Після набранням рішенням суду законної сили, позивач отримав виконавчі листи та направив їх на виконання. Станом на 08.04.2025 року зобов`язання позичальника за кредитним договором не виконані у повному обсязі, непогашена заборгованість становить 6223,94 дол. США по кредиту. Договір іпотеки не припинив свою дію. Виконання рішення у примусовому порядку триває. 09.05.2023 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області винесене рішення №281/189/23 по справі за позовом [PERSON] до АТ "УКРСИББАНК" про припинення договору іпотеки. Постановою Верховного Суду 04 вересня 2024 року зазначене рішення було скасоване та ухвалено нове - відмовити\~ [PERSON] \~у задоволенні позову до\~Акціонерного товариства «УКРСИББАНК»\~про припинення іпотеки. В період апеляційного розгляду зазначеної справи, знаючи про наявність спору, з метою усунення звернення стягнення на предмет іпотеки [PERSON] 25.07.2023 року продав предмет іпотеки [PERSON] без згоди АТ "УКРСИББАНК". Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна без згоди іпотекодержателя є недійсним в силу положень ч. 3 ст. 12 Закону України "Про іпотеку", отже, договір купівлі-продажу квартири серія та номер 3410, виданого 25.07.2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Івчуком С.С., укладений між [PERSON] та [PERSON] є недійсним, право власності у покупця не виникло, наслідком чого є скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на вказану квартиру та поновлення права власності [PERSON] . Реєстрація права власності [PERSON] на предмет іпотеки прямо перешкоджає виконанню рішення Лугинського районного суду Житомирської області, у справі №2/0612/92/11 від 21.06.2011 року та реалізації прав позивача як іпотекодержателя, у зв`язку з чим АТ "УКРСИББАНК" звернулось з даним позовом. 23.04.2025 року винесено ухвалу задоволення заяви АТ «УКРСИББАНК» про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою АТ «УКРСИББАНК» до [PERSON] , [PERSON] про визнання прав іпотекодержателя та застосування наслідків нікчемності правочину, накладено арешт на спірну квартиру. 28.04.2025 року винесено ухвалу про відкриття загального позовного провадження по справі. 14.05.2025 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, просить в задоволенні позовної заяви АТ УКРСИББАНК до [PERSON] , [PERSON] про визнання прав іпотекодержателя та застосування наслідків нікчемності правочину відмовити. Вважає позовну заяву безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення оскільки вживав всіх можливих засобів для того, щоб погасити борг, в т.ч. звертався до банку щодо його зменшення (списання), що в практиці банку цілком можливо. [PERSON] добросовісно очікував більше місяця на апеляцію банка на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 9 травня 2023 року та виконував рішення суду першої інстанції в частині набрання ним законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. І тільки тоді, після півторамісячного очікування, а саме 20.06.2023 року звернувся до нотаріуса із заявою про виконання зобов`язань. 25 липня 2023 року згідно договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованим в реєстрі за №3410, [PERSON] продав у власність [PERSON] спірну квартиру. Згідно п.7 договору купівлі-продажу було перевірено відсутність заборони, арешту, іпотеки, податкової застави за Державним реєстром речових прав. Тобто договір не носив характер фіктивного та удаваного правочину та не є наслідком зловмисної домовленості сторін. Безпідставним є посилання банку на ст.ст.215,216 ЦК України щодо недійсності/нікчемності правочину. Вважає, що згідно законодавства він продав квартиру на законних підставах. Крім того, підстав для задоволення вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за [PERSON] також немає, оскільки право власності зареєстровано на підставі дійсного договору купівлі продажу стороною якого є добросовісний набувач [PERSON] . 15.05.2025 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, просить в задоволенні позовної заяви АТ УКРСИББАНК до [PERSON] , [PERSON] про визнання прав іпотекодержателя та застосування наслідків нікчемності правочину відмовити. Вважає позовну заяву безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення оскільки правомірно набув у власність майно, а тому володіє імунітетом добросовісного набувача, який придбав майно у порядку, встановленому чинним законодавством. Правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.07.2025 року немає, так як позивачем не доведено, що оспорюваний договір не відповідає вимогам законодавства та не було встановлено обставин, які б свідчили про несправедливість його умов. 21.05.2025 року від приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Івчука С.С. надійшли витребувані ухвалою суду від 16.05.2025 року документи. 09.07.2025 року винесена ухвала про продовження на 30 днів строку підготовчого провадження, визнано явку [PERSON] в судове засідання обов`язковою. Ухвалою від 18.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 15.09.2025 року від відповідача [PERSON] через систему "Електронний суд" надійшла зустрічна позовна заява. Просить визнати недостовірними та такими, що порушують його права на повагу до честі та гідності твердження банку, що він продав квартиру [PERSON] 25.07.2025р з метою усунення звернення стягнення на предмет іпотеки. Зобов`язати Позивача спростувати ці відомості. Визнати невчасне оскарження рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 9 травня 2023 року бездіяльністю АТ УкрСиббанк. Стягнути з АТ УКРСИББАНК матеріальну шкоду в розмірі 7384,18грн. Стягнути з АТ УКРСИББАНК моральну шкоду в розмірі 50000,00грн. Пізніше [PERSON] подав клопотання про поновлення строку звернення до суду зустрічного позову. Представник позивача [PERSON] надіслала заперечення щодо прийняття до розгляду зустрічного позову, оскільки зустрічна позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України та подана після закінчення строку для подання такої заяви. Вирішуючи питання про прийняття до спільного розгляду з первісним позовом поданого відповідачем зустрічного позову, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. В ухвалі про відкриття провадження від 28.04.2025 відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Зазначену ухвалу [PERSON] отримав 29.04.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу в його електронний кабінет. Ухвалою від 18.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч. 1 ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Оскільки зустрічну позовну заяву було подано відповідачем поза визначеним судом строком, [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, отже строк на звернення до суду із зустрічним позовом поновленню не підлягає, зустрічний позов слід повернути заявнику. В судовому засіданні представник позивача Гладиш Я.М. позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просить в задоволенні позовної заяви АТ УКРСИББАНК до [PERSON] , [PERSON] про визнання прав іпотекодержателя та застосування наслідків нікчемності правочину відмовити. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, суд приходить наступного висновку. Постановою Верховного суду від 04 вересня 2024 року по справі № 281/189/23 встановлено, що 25.09.2007 року між [PERSON] та АКІБ «УКРСИББАНК», правонаступником якого є АТ «УКРСИББАНК», укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого банк надав позивачеві кредитні кошти у розмірі 12 000 доларів США строком до 25 вересня 2017 року. Цього самого дня між сторонами укладено договір іпотеки належної [PERSON] квартири,\~що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором й договором поруки. 25.09.2007 року нотаріусом Лугинської державної нотаріальної контори до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження зазначеної квартири, реєстраційний номер 5722391. Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 21.06.2011 року у справі № 2/0612/92/11 з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь АТ «УКРСИББАНК» стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 76 719,57 грн., що еквівалентно 9 657,67 доларів США. Зазначене рішення перебувало на примусовому виконанні у Лугинському відділі ДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Постановою старшого державного виконавця Лугинського Відділу державної виконавчої служби від 30 січня 2023 року вказане виконавче провадження закінчене у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. У січні 2023 року [PERSON] звернувся до АТ «УКРСИББАНК» із заявою, в якій повідомив про повне виконання рішення суду про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором та просив припинити обтяження майна, переданого ним в іпотеку. Листом від 17 лютого 2023 року за вих. № 27-1-01/3485 банк повідомив [PERSON] про неможливість припинення іпотеки з тих підстав, що позивач не сплатив у повному обсязі суму заборгованості у валюті кредитування. Кредитні відносини між сторонами виникли в доларах США, рішенням суду стягнуто кредит у доларовому еквіваленті, а позивач сплатив відповідачу у 2023 році\~заборгованість в гривневому еквіваленті, визначеному\~у 2011 році. За таких обставин, [PERSON] не довів повного погашення заборгованості за кредитним договором від 25 вересня 2007 року, відтак його вимоги про визнання іпотеки припиненою є безпідставними. Верховний Суд вважає необґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову, оскільки кредит було отримано у доларах США, а відповідно до положень статті 533 ЦК України, у разі сплати отриманого в іноземній валюті боргу у гривні слід враховувати її офіційний курс саме на день платежу. Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 травня 2023 року, постанову Житомирського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Відмовлено [PERSON] у задоволенні позову до АТ «УКРСИББАНК» про припинення іпотеки. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, на час розгляду даної справи іпотека не припинена, пому слід визнати права іпотекодержателя АТ "УКРСИББАНК", що виникли за договором іпотеки від 25.09.2007 року. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про іпотеку", правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним, крім договору купівлі-продажу, укладеного у процесі приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, до складу якого входить таке майно, а також крім внесення майна, що є предметом іпотеки, до статутного капіталу юридичної особи - правонаступника, що утворилася шляхом перетворення державного підприємства, комунального підприємства, спільного комунального підприємства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, яка визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (ч.1 ст.20 ЦК України, ст. 3, 4 ЦПК України). Ухвалюючи рішення, суд згідно з ст. 264 ЦПК має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При цьому суд має навести у рішенні мотиви, з яких не застосував норми права, що на них посилалися особи, які беруть участь у справі. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.07.2021 в справі № 759/24061/19 (провадження № 61-8593св21)). У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ. Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення приватних прав та інтересів або ж їх відновлювати. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі). Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов). Відповідач [PERSON] не заперечує того, що у січні 2023 року він звернувся до АТ «УКРСИББАНК» із заявою, в якій повідомив про повне виконання рішення суду про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором та просив припинити обтяження майна, переданого ним в іпотеку. Листом від 17 лютого 2023 року за вих. № 27-1-01/3485 банк повідомив [PERSON] про неможливість припинення іпотеки з тих підстав, що позивач не сплатив у повному обсязі суму заборгованості у валюті кредитування. Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 9 травня 2023 року, на яке посилається [PERSON] як на підставу укладення договору купівлі - продажу квартири, було скасоване. Також у\~квітні 2023\~року\~АТ «УКРСИББАНК»\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~[PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 281/263/23). 19.11.2025 року по даній справі винесена постанова Житомирського апеляційного суду про залишення без змін рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2024 року. Вказаним рішенням у задоволенні зазначеного позову відмовлено. Постанова старшого державного виконавця Лугинського Відділу державної виконавчої служби від 30 січня 2023 року про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду була скасована 29.11.2024 року, що підтверджується Інформацією про виконавче провадження від 04.04.2025 року. Отже, відповідачу [PERSON] було достеменно відомо, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири, серія та номер 3410, виданого 25.07.2023 року, що іпотекодержатель вважає неможливим припинення іпотеки з тих підстав, що позивач не сплатив у повному обсязі суму заборгованості у валюті кредитування. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оскільки позовні вимоги спрямовані на захист порушеного права позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Розподіл судових\~витрат між\~сторонами,\~регулюється ст.\~141\~ЦПК України.\~З урахуванням\~задоволення позову,\~стягненню з\~відповідачів на\~користь позивача\~підлягають судові\~витрати в\~розмірі 8405,94 грн.

Outcome: approved