Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Представник АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до [PERSON] , в обґрунтування якої зазначив, що АТ «Універсал Банк» запустило проєкт monobank мобільний банк, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом за якими є платіжні картки monobank, на які встановлюється кредитний ліміт. Банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою мобільного додатка, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, який виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. 04.03.2024 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становлять договір про надання банківських послуг. На підставі вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 04.06.2025 становить 10985,75 грн, а саме 6809,11 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 1855,03 грн заборгованість за пенею; 2321,61 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 25.09.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Представник позивача разом з позовом звернувся із клопотанням, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом установлено, що 04.03.2024 [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 04.03.2024. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, Таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням: www.monobank.ua/terms, та Тарифами, що розміщені за посиланням: www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. Крім того, відповідач в анкеті-заяві зазначив, що засвідчує генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій, а також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису. Договір укладено шляхом приєднання клієнта до договору, який надано йому для ознайомлення у вигляді електронного документа та підписано дистанційно, що підтверджується довідкою про етапи реєстрації: [PERSON] завантажив мобільний додаток monobank на свій смартфон, пройшов ідентифікацію та верифікацію, після чого на екрані смартфона поставив власноручний цифровий підпис. Після ознайомлення з анкетою-заявою відповідач підписав її шляхом натискання кнопки «Підписати». На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Згідно з Тарифами банку пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, за умови її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка становить 0,00001 % річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4 % від заборгованості (не менше 100,00 грн, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка - 3,1 % на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості); збільшена відсоткова ставка за карткою на суму загальної заборгованості - 6,2 % на місяць. У матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, а також інші умови. Матеріали справи містять виписку про рух коштів за рахунком відповідача, з якої вбачається, що позичальник отримав кредитні кошти, користувався ними, а також сплачував суми на погашення кредиту. У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання за договором своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 04.06.2025 становить 10985,75 грн, а саме 6809,11 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 1855,03 грн заборгованість за пенею; 2321,61 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання. Такий розмір заборгованості визначений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічна експертиза у справі за клопотанням відповідача не призначалась. Тобто, відповідач не спростував докази, надані банком щодо цього факту. [PERSON] користувався кредитними коштами та виконував свої зобов`язання за кредитом неналежним чином, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені та заборгованості за прострочення виконання зобов`язання, суд вважає, що позивач, заявляючи такі вимоги, не врахував положення пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Враховуючи, що кредитний договір було укладено 04.03.2024, тобто під час дії воєнного стану, суд вважає, що стягнення з відповідача пені та заборгованості за прострочення виконання зобов`язання суперечитиме пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. У підсумку суд позовні вимоги задовольняє частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial