Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 22 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , яка подана її представником - адвокатом Стецьковою-Бондар Л.Ф., за змістом якої [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно до складу якого увійшла земельна ділянка площею 3,17 га, яка розташована на території колишньої Голосківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХМ №046660 від 22 січня 1999 року. Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] згідно заповіту, посвідченого старостою с. Голосків Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Барлакою М.А., зареєстрованого в реєстрі за №47 від 07 вересня 2016 року. Інших спадкоємців по заповіту та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після [PERSON] не має, оскільки її чоловік [PERSON] помер [INFO] . З метою оформлення спадкового майна після [PERSON] позивач [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Летичівської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Босманової С.Ц., проте нотаріус 06 жовтня 2025 року її повідомила, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, рекомендовано звернутись до суду для продовження строку прийняття спадщини. Позивач [PERSON] зазначає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки [PERSON] померла [INFO] на території російської федерації, усі документи [PERSON] на момент її смерті знаходились у неї, тому позивач [PERSON] не знала, що на її ім`я складено заповіт. Про наявність заповіту позивача [PERSON] сповістила староста Голосківського старостинського округу Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Слободянюк С.А. та за її зверненням надала позивачу дублікат заповіту від 08 серпня 2025 року. За цих обставин, враховуючи воєнний стан в Україні, [PERSON] просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] , на три місяці з дня вступу в силу рішення суду. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 22 жовтня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 24 жовтня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження. 4. Підготовчі засідання призначалися на: 20 листопада 2025 року, 01 грудня 2025 року. 5. 21 листопада 2025 року до суду надійшла відповідь Летичівської державної нотаріальної контори згідно якої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не відкривалась, на підтвердження сформовано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. 20 листопада 2025 року, 01 грудня 2025 року представник позивача [PERSON] - адвокат Стецькова-Бондар Л.Ф. подала суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі. 7. 24 і 28 листопада 2025 року представник Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Герасімова М.В. подала суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 8. В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначено у ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2). У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). За приписами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1). Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 9. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 10. За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 11. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 12. Так, у підготовчому провадженні представник відповідача - Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Герасімова М.В. подала суду заяви згідно яких позовні вимоги [PERSON] підтримує - визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення. 13. Отже, відповідач позовні вимоги визнає, таке визнання є повним і безумовним, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 14. Відповідач жодним чином не оспорює фактичні обставини у справі і не ставить під сумнів поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. При цьому, обставини на які позивач посилається у позовній заяві, підтверджуються матеріалами справи. 15. За цих обставин суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому суд враховує, що прийняття спадщини є правом особи, а не її обов`язком. 16. Враховуючи те, що відповідач в підготовчому провадженні позовні вимоги визнав повністю і беззаперечно, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог в повному обсязі. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 17. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довела правомірність своїх вимог, тому позов є обґрунтованим. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 18. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві зазначено, що позивач судові витрати залишає за собою. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Outcome: approved