Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

15 липня 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року на користь позивача з відповідача [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючі стягнення з 28 квітня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2015 року сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . [INFO] старшої доньки відповідача виповнилось 18 років, тобто вона досягла повноліття, тому стягнення аліментів з відповідача [PERSON] було припинено. На теперішній час відповідач [PERSON] сплачує аліменти лише на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу). На підставі викладеного, просила суд змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року на користь позивача на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення аліментів з 28 квітня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, на 1/4 частку від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня подання до суду позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. А також просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 16 червня 2020 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року (справа №212/2840/20) на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з 28 квітня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 30 липня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 24 вересня 2025 року розгляд справи було відкладено, у зв`язку з неявкою сторін до суду та відсутністю у суду підтвердження про отримання відповідачем копії позовної заяви. 24 жовтня 2025 року на підставі ухвали суду розгляд справи було відкладено за заявою відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, зазначила, що кошти потрібні для розвитку дитини, добровільно відповідач надавати кошти не бажає, однак у останнього фінансове становище покращилось. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, в наданій до суду заяві позовні вимоги не визнав, зазначив, що сплачує аліменти на повнолітню доньку. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с. 4) На підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року у цивільній справі № 212/2840/20 на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючі стягнення з 28 квітня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 5-6) Позивач разом з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] . (а.с. 7, 8) Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статі 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2статті 51 Конституції України,статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Отже, розмір аліментів може бути збільшений або зменшений за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Так, на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року у цивільній справі № 212/2840/20 на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючі стягнення з 28 квітня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач при зверненні до суду зазначила, що відповідач згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2015 року сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . [INFO] старшої доньки відповідача виповнилось 18 років, тобто вона досягла повноліття, тому стягнення аліментів з відповідача [PERSON] було припинено. Отже, на сьогодні відбулись зміни у фінансовому становищі відповідача, оскільки припинено стягнення з останнього аліментів на утримання дитини від першого шлюбу, у зв`язку із досягненням нею повноліття. Водночас, у позивача наявна необхідність у збільшенні розміру стягнення грошових коштах з відповідача на утримання їх спільної дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідач позовні вимоги не визнав, заперечив проти їх задоволення, зазначивши, що він продовжує сплачувати аліменти на повнолітню дитину від першого шлюбу, однак будь-яких доказів на підтвердження вказаного до суду не надав, правом подання відзиву на позов не скористався. Суд враховує, що відбулась зміна розміру аліментів, які стягуються з відповідача, враховує потреби на утримання спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості заперечення відповідача на позов, а тому вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року на користь позивача на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення аліментів з 28 квітня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, на 1/4 частку від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючі стягнення аліментів з дня подання до суду позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Також, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 16 червня 2020 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року (справа №212/2840/20) на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з 28 квітня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved