Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, якою просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] являється сестрою [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник являється одноутробним братом [PERSON] , [INFO] . [INFO] його сестра [PERSON] , [INFO] , померла. Заповіт спадкодавець на залишала. Спадкоємці за законом першої черги відсутні, він являється спадкоємцем за законом другої черги, відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України. Однак коли він звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р.І. з метою оформлення спадщини після смерті сестри [PERSON] , йому було роз`яснено, що ним не доведено родинний зв`язок між ним та сестрою, оскільки частина документів була видана країною агресором, у зв`язку з чим необхідно звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин, оскільки він не має можливості оформити спадщину за законом після смерті сестри [PERSON] , померлої [INFO] . В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлений. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданого 24.07.1952 року Суворовським райбюро РАЦС, батьками зазначені « [PERSON] та [PERSON] ». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 26.12.1953 року Пугачівською сільською радою Макарівського району Сахалінської області, [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 01.04.1958 року Пугачівською сільською радою Макарівського району Сахалінської області, батьками зазначені « [PERSON] та [PERSON] ». Також, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 16.10.1968 року міськбюро РАЦС м. Ізмаїла, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Тобто факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як брата та сестри підтверджується вищезгаданими документами, оригінали яких зберігаються у заявника. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.04.2025 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. за заявою [PERSON] про прийняття спадщини заведено спадкову справу 55/2025 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). В постанові Верховного Суду від 30.07.2018 у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] , являється братом померлої [PERSON] , з якою в нього наявний кровний зв`язок, а саме в них одна мати [PERSON] , що підтверджено відповідними документами, тому можливо встановити факт родинних відносин, як брата та сестри, що є підставою для задоволення заяви.

Outcome: approved