Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 272660-КС-001 від 11.04.2021 в сумі 39 312 грн. 43 копійки. Обґрунтовано позов тим, що 11 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір № 272660-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 34 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Договір між сторонами був укладений у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вищевказаним договором. В установлений судом строк відповідач не надіслала до суду відзив на позов та будь - які наявні докази, що спростовують позовні вимоги. ІІ. Заяви та клопотання учасників справи. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення. Інших заяв та клопотань від представника позивача та відповідача не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 24 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи. У зв`язку з тим, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, у судове засідання не з`явилася, відзиву на позов та заяви про розгляд справи без її участі не подала, беручи до уваги позицію представника позивача, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. IV.Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи. 11 квітня 2021 року між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] укладено кредитний договір № 272660-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" 11.04.2021 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 272660-КС-001 про надання кредиту. 11 квітня 2021 року [PERSON] прийняла пропозицію (акцепт) щодо укладення Договору № 272660-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" направлено Мирмович Л.Я. через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (далі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання споживчих кредитів. Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0,70924162 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. 22.05.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 272660-КС-001 про надання кредиту в сумі 7 000 грн. (а.с.30-32). 23.06.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 272660-КС-001 про надання кредиту в сумі 17 000 грн. (а.с.35-37). ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту та Додатковими угодами виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 34 000 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується Інформаційною довідкою (а.с.36). Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-251009/29893-БТ від 12.10.2025 на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] . Із Виписки про рух коштів по даному рахунку слідує, що 11.04.2021 на карту було зараховано 10 000 грн., 22.05.2021 зараховано 7 000 грн., 23.06.2021 зараховано 17 000 грн. Таким чином, кредитні кошти фактично відповідачкою отримані. Уклавши з позивачем договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач порушила зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно з Розрахунком заборгованості за договором № 272660-КС-001 від 11.04.2021 слідує, що відповідачка [PERSON] на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 27 600 грн. 10 коп. Разом з тим, станом на 08 серпня 2025 року відповідач має заборгованість у сумі 39 313 грн. 43 коп., в тому числі: 19 514,74 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 19 515 грн. 81 коп. - сума прострочених платежів по процентах, 218 грн. 88 коп. - сума прострочених платежів за комісією (а.с.12-20). V. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, серед яких волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а також вчинення правочину у формі, встановленій законом. Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини третьої статті 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У силу частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статей 7, 8 Закону України «Про електронну комерцію», продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідач пройшов процедуру ідентифікації, надав згоду на обробку персональних даних, створив особистий кабінет, пройшов процедуру верифікації своєї платіжної картки, обрав бажану суму кредиту, ознайомився із текстом примірного договору, відповідними правилами та умовами надання кредиту, про що поставив відповідну відмітку. Після прийняття відповідачем умов кредитного договору, останній, уклав кредитний договір, який був підписаний відповідно до вимог ст.ст. 6, 8, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачка користувалася наданими коштами, не виконуючи зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення позивачу наданих грошових коштів та сплати відсотків, інших передбачених договором платежів, чого вона сама не заперечує, тому вимоги позивача по стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Так, згідно Платіжної інструкції від 04 вересня 2025 року (а.с. 56) позивачем було сплачено 2 422 гривні 40 копійок судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. З цих підстав,

Outcome: approved