Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

10 лютого 2025 року заявник звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра із заявою про оголошення фізичної особи померлою. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що заявник та її чоловік [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2013 року. Її чоловік солдат [PERSON] водій-санітар медичного пункту проходив військову у військовій частині [NUMBER] ЗСУ. Як вбачається з витягу з журналу бойових дій військової частини [NUMBER] (журнал №14т), [INFO] в районі [ADDRESS] в ході евакуації поранених військовослужбовців на логістичному маршруті евакуації було втрачено зв`язок з евакуаційною групою, в т.ч. з водієм-санітаром медичного пункту солдатом [PERSON] . Вказано, що солдат [PERSON] зник безвісти. За рапортом ТВО начальника медичної служби начальника медичного пункту військової частини [NUMBER] від 11 червня 2022 року про факт зникнення безвісти солдата [PERSON] та наказу командира військової частини (з адміністративно-господарської діяльності) від 11 червня 2022 року №193 «Про призначення службового розслідування за фактом зникнення солдата [PERSON] » було проведено службове розслідування по факту зникнення 11 березня 2022 року солдата [PERSON] . Згідно письмових пояснень військовослужбовців [PERSON] та [PERSON] від 11 червня 2022 року, з екіпажем, який здійснював евакуацію поранених та загиблих військовослужбовців, в складі якого перебував водій-санітар солдат [PERSON] , біля 12:00 годин 11 березня 2022 року був втрачений зв`язок, після чого інформація про їх місцезнаходження невідома. В червні 2022 року заявник отримала із [INFO] сповіщення сім`ї №859 від 23 червня 2022 року про те, що мій чоловік [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 11 березня 2022 року в Донецькій області, знаходився у складі військової частини [NUMBER] . З повідомлення від 17 березня 2023 року № X-948/2023 з Міністерства юстиції так званої «Донецької народної республіки», станом на 10.03.2023 в установах виконання покарань Державної служби виконання покарань так званої «Донецької народної республіки», [PERSON] не утримується. Згідно повідомлень Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України від 14 жовтня 2024 року №34/2333 та від 25 жовтня 2024 року № 34/АH-1280, в облікових даних Об`єднаного центру наявна інформація про факт зникнення [PERSON] . Дані, які б підтверджували перебування його в полоні, вказували на його місцезнаходження в Об`єднаному центрі, відсутні. Також наявна інформація, отримана від звільненої [PERSON] , щодо можливої загибелі військовослужбовця [PERSON] , але офіційні документи, які б підтверджували зазначений факт в Об`єднаному центрі відсутні. Просить суд оголосити померлим [PERSON] , [INFO] ; датою смерті [PERSON] , [INFO] вважати [INFO] ; місцем смерті [PERSON] , [INFO] вважати село Давидовське Волноваського району, Донецької області; вважати, що загибель [PERSON] , [INFO] настала під час захисту Батьківщини, безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у складі військової частини [NUMBER] . 11 лютого 2025 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. 18 березня 2025 року від представника Міністерства оборони України Застеби А.В. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вона просила заяву [PERSON] , заінтересовані особи: Міністерства оборони України, військова частина [NUMBER] про оголошення фізичної особи померлою залишити без задоволення. В обґрунтування зазначила, що ключовою ознакою окремого провадження є безспірність. Відтак, у разі встановлення судом під час розгляду справи у порядку окремого провадження можливості виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у будь-якої особи внаслідок підтвердження наявності такого юридичного факту, про який просить заявник, суд має залишити таку заяву без розгляду на підставі існування спору про право і роз`яснити учасникам справи, що вони мають право звернутися до суду на загальних підставах у порядку позовного провадження. Задоволення заяви у даній справі у порядку окремого провадження і оголошення [PERSON] померлим безпосередньо впливатиме на права та обов`язки його спадкоємців, а також на їхнє право на отримання одноразової грошової допомоги, що свідчить про наявність спору про право. Аналізуючи норми права, можна дійти висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Зазначила, що станом на поточний момент день закінчення воєнних дій відсутній, то відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення заявника до суду із заявою про оголошення особи померлим є передчасним. В силу цього у Самарського районного суду м. Дніпропетровська відсутні нормативно визначені у ЦК України підстави для оголошення [PERSON] померлим. Заявник в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, раніше надала клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі. Також зазначила, що свої вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Міністерства оборони України Застеба А.В. в судовому засіданні просила прийняти законне та обґрунтоване рішення. Представник військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, раніше надав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи та допитавши свідка, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави. В судовому засіданні встановлено, що 04 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 14). Солдат [PERSON] , водій-санітар медичного пункту проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] ЗСУ, що вбачається з витягу із наказу командира військової частини (по стройовій частині) [NUMBER] від 26 липня 2019 року № 211 (а.с.18), витягу із наказу командира військової частини (по стройовій частині) [NUMBER] від 02 листопада 2020 року № 304 (а.с. 19). З витягу з журналу бойових дій військової частини [NUMBER] (журнал №14т), 11 березня 2022 року в районі [ADDRESS] в ході евакуації поранених військовослужбовців на логістичному маршруті евакуації було втрачено зв`язок з евакуаційною групою, в т.ч. з водієм-санітаром медичного пункту солдатом [PERSON] . Вказано, що солдат [PERSON] зник безвісти (а.с. 21-22). За рапортом ТВО начальника медичної служби начальника медичного пункту військової частини [NUMBER] від 11 червня 2022 року про факт зникнення безвісти солдата [PERSON] та наказу командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 11 червня 2022 року № 193 «Про призначення службового розслідування за фактом зникнення солдата [PERSON] » було проведено службове розслідування по факту зникнення 11 березня 2022 року солдата [PERSON] (а.с. 25-26). Згідно письмових пояснень військовослужбовців [PERSON] та [PERSON] від 11 червня 2022 року, з екіпажем, який здійснював евакуацію поранених та загиблих військовослужбовців, в складі якого перебував водій-санітар солдат [PERSON] , біля 12:00 годин 11 березня 2022 року був втрачений зв`язок, після чого інформація про їх місцезнаходження невідома (а.с. 27-29). В червні 2022 року заявник отримала із [INFO] сповіщення сім`ї № 859 від 23 червня 2022 року про те, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 11 березня 2022 року в Донецькій області, знаходився у складі військової частини [NUMBER] (а.с. 30). Згідно повідомлень Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України від 14 жовтня 2024 року №34/2333 та від 25 жовтня 2024 року № 34/АН-1280, в облікових даних Об`єднаного центру наявна інформація про факт зникнення [PERSON] . Дані, які б підтверджували перебування його в полоні, вказували на його місцезнаходження в Об`єднаному центрі відсутні. Також наявна інформація, отримана від звільненої [PERSON] , щодо можливої загибелі військовослужбовця [PERSON] , але офіційні документи, які б підтверджували зазначений факт в Об`єднаному центрі відсутні (а.с. 33-34). Відповідно до положень ч.2 ст.49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті,смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України). Відповідно до статті 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1064 від 22 серпня 2007 року. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України №2/5 від 18 жовтня 2000 року (з наступними змінами), визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.». У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій.» (речення перше) та «З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.» (речення друге). Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частина 3 статті 46 ЦК України). Район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії. Бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння) (стаття 1 Закону України «Про оборону України»). Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зроблено висновок, що «…шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу №309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності (пункти 81-85). «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою» (п. 94-97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22). Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також частиною 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За приписами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на положення ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Допитана в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що з 10 березня знаходились в с. Петровському, оскільки там було тимчасове місце медпункту. Їх було там шестеро, в тому числі і [PERSON] 11 березня почався наступ. Об 11 год. 30 хв. зрозуміли, що виїхати не можуть, оскільки їх машина вибухнула. О 14 год. 00 хв. в будинок зайшов ворог та їх шістьох взяли в полон. Потім вони потрапили під мінометний обстріл та вона отримала контузію. Перебуваючи в полоні вона дізналася, що колона в якій везли [PERSON] попала під обстріл та всі, хто в ній їхав загинули. Від оголошення померлим військовослужбовця [PERSON] під час виконання бойового завдання залежить виникнення та реалізація спадкових прав, а також особистих майнових та немайнових прав членів сім`ї загиблого військовослужбовця. Визнання [PERSON] померлим необхідне заявниці для проведення державної реєстрації його смерті, реалізації цивільних, сімейних прав, спадкування майна, оформлення відповідного статусу, отримання допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Враховуючи те, що військовослужбовець [PERSON] зник безвісти за особливих обставин, що загрожували йому смертю, під час виконання бойового завдання і враховуючи те, що дані про те, що він знаходиться у полоні відсутні, заявниця позбавлена можливості отримати документи, передбачені ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зібрані докази не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця Збройних Сил України [PERSON] та дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час бойових дій [INFO] з відсічі і стримування збройної агресії російської федерації поблизу села Давидовське Волноваського району Донецької області. З моменту вказаної події до моменту звернення до суду з цією заявою минуло понад шість місяців. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що до зазначених правовідносин підлягає застосуванню положення ч.2 ст.46 ЦК України та оголошення військовослужбовця Збройних Сил України [PERSON] померлим до спливу двох років від дня закінчення бойових дій, заява про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved