Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У червні\~2025року позивач [PERSON] \~через свого\~представника [PERSON] \~звернувсядо\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтував тим, що рішенням Глобинського\~районного суду\~Полтавської області\~від 20.09.2016\~(справа\~№ 527/1501/16)\~з нього\~стягнуто аліменти\~на утримання\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~ частки\~всіх видів\~заробітку (доходу).\~На підставісудового наказу виданого Карлівськимрайонним судом Полтавськоїобласті від 02.05.2025(справа № 531/1027/25)з\~нього стягнуто\~аліментина утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Вважає, що утримані з нього аліменти загалом перевищують встановлену законом частку. У зв`язку зі зміною майнового стану, просить суд зменшити розмір аліментів,\~які стягуються\~з нього\~за рішенням\~Глобинського районного\~суду Полтавської\~області від\~20.09.2016\~року на\~утримання неповнолітньої\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з 1/4\~частини з\~усіх видів\~заробітку,\~але не\~менше 30\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~на 1/6\~частину від\~усіх видів\~доходів,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісяця,\~а також\~на утримання\~ неповнолітньої\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з 1/4\~частини з\~усіх видів\~заробітку,\~але не\~менше 30\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~на 1/6\~частину від\~усіх видів\~доходів,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісяця. Позиції учасників судового провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлялась в тому числі через оголошення на сайті Судова влада. Від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , в установлений судом строк відзив на позов не направили, причини неявки в судове засідання не повідомили, клопотання про відкладення судового засідання не подавали. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 30 червня 2025 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 22). Ухвалою суду від 30 липня 2025 року закрито підготовче провадження призначено справу до судового розгляду (а.с. 32). Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року відкладено розгляд справи для повторного виклику відповідачів (а.с. 43). Ухвалою суду від 24 вересня 2025 року відкладено розгляд справи для повторного виклику відповідачів, у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення їх про дату та час судового засідання (а.с. 53). Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року відкладено розгляд справи для повторного виклику відповідачів (а.с. 70). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом\~встановлено,\~що на\~підставі судового\~наказу,виданого Карлівськимрайонним судом Полтавськоїобласті від 02.05.2025(справа № 531/1027/25)стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі з 1/4 частини з усіх видів щомісячного доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.05.2025 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). Рішенням Глобинського\~районного суду\~Полтавської області\~від 20.09.2016 стягнуто з\~[PERSON] , [INFO] , уродженця с. Розумівка Карлівського району Полтавської області, на користь [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , починаючи з\~26 липня 2016 року\~і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4). Норми права, які застосував суд та підстави їх застосування. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. З урахуванням змін, які були внесені до ч. 2 ст. 182 СК України,\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При подачі позову позивач посилається на ті обставини, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , він повторно уклав шлюб із відповідачкою [PERSON] , від якого народилася донька [PERSON] , на утримання якої судом також були стягнуті аліменти на підставі судового наказу, що суттєво погіршило його матеріальне становище. Подані позивачем докази, дають суду підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , у нього, як у платника аліментів, змінилися умови, визначені ч. 1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився сімейний та майновий стан, що є підставою для зменшення розміру аліментів. 17 травня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»,\~яким внесені зміни до ч. 2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки сторонами не заявлено вимог про стягнення понесених ними судових витрат, то це питання в суді не вирішується.

Outcome: approved