Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

ТзОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.06.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Договір № 1546749 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного договору відповідачу надано кредит в розмірі 23200 грн., стандартною процентною ставкою - 1,5 % в день, строком на 360 днів. Вказує, що первісний кредитор в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, на надав позичальнику кредитні кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку останній вказав при оформленні кредиту, однак, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29.01.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-03/25, відповідно до умов ТОВ «Селфі Кредит» відступило, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до боржників, визначеними в реєстрі боржників. За даним договором факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «Селфі Кредит» за договором № 1546749 від 03.06.2024 року. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Свеа Фінанс» за договором № 1546749 від 03.06.2024 року станом на дату подачі позову, складає 97091,98 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 23199,98 грн.; заборгованість за відсотками 62292 грн.; пеня - 11600 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1546749 від 03.06.2024 року в сумі 97091,98 грн., та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 29.09.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.06.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Договір № 1546749 про надання споживчого кредиту (далі кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 23200 грн., строкм на 360 днів, стандартною процентною ставкою - 1,5 % в день. Відповідно до п. 1.1. Договору, На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кошти у кредит в національній валюті України гривні, а Споживач зобов`язується одержати\~та повернути\~кошти кредиту,\~сплатити проценти\~за користування\~ним та\~виконати інші\~обов`язки,\~передбачені Договором. Із матеріалів справи вбачається, що АТ «Ідея Банк» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою ТОВ «Пейтек» вих. № 20250130-1503 від 30.01.2025 року про перерахування коштів відповідачу [PERSON] 03.06.2024 року в розмірі 23200 грн. Однак, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, не вносив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 29.01.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-03/25, відповідно до умов ТОВ «Селфі Кредит» відступило, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до боржників, визначеними в реєстрі боржників. За даним договором факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «Селфі Кредит» за договором № 1546749 від 03.06.2024 року. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-03/25 від 29.01.2025 року, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1546749 від 03.06.2024 року в сумі 97091,98 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 23199,98 грн.; заборгованість за відсотками 62292 грн.; пеня - 11600 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредитному договору заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Свеа Фінанс» за договором № 1546749 складає 97091,98 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 23199,98 грн.; заборгованість за відсотками 62292 грн.; пеня - 11600 грн. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 23199,98 грн. та відсотками за користування кредитом в розмірі 62292 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується нарахування позивачем пені в розмірі 11600 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень»\~ЦК України, який доповнений\~Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX\~та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено пеню за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором № 1546749 від 03.06.2024 року в розмірі 11600 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Враховуючи наведене,\~суд приходить\~до висновку,\~про часткове\~задоволення позову,\~а саме,\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~позивача слід\~стягнути заборгованість\~за Кредитним\~договором №\~1546749\~від 03.06.2024\~року, у розмірі 85491,98 грн., яка складається із: суми заборгованості за по тілу кредиту в розмірі 23199,98 грн., суми заборгованості по процентам 62292 грн. Отже, [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 85491,98 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2132 грн. 92 коп. пропорційно частині задоволених вимог (88,05 %).

Outcome: partial