Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач вказує, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем та рішенням Славутського міськрайонного суду від 23.09.2020 шлюб розірвано. В період шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , який і після розірвання шлюбу і до тепер проживає з позивачем. З часу припинення між ними сімейних відносин, а це близько 5 років, батько дитини участі у вихованні, навчанні, лікуванні, не приймає, особисто не відвідує, в тому числі не спілкується в телефонному режимі, різних соціальних мережах тощо. Батько дитини на даний час перебуває в Україні, грошове утримання не надає, не зважаючи на рішення суду про стягнення аліментів, свій обов`язок по утриманню дитини не виконує. Заборгованість зі сплати аліментів складає 92 568,03 грн. Позивач вказує, що відповідач ухиляється від виконання батьківського обов`язку, а саме не піклується про здоров`я дитини її моральний та фізичний розвиток. З цих підстав позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутської міської ради Шаргородська Н.І. в судовому засідання підтримала позов, вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача. Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами ст. 150 та п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Розглядаючи спір, суд переслідує мету докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, оскільки батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини, за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимальним урахуванням інтересів дитини. Судом встановлено, що позивачка перебувала із відповідачем у шлюбі з 26.09.2015 року, який на підставі рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.09.2020 року розірвано. Відповідач є батьком сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.12.2015 року. Відповідно, до довідки-розрахунку Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області від 07.08.2025 заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина станом на 01.08.2025 року становить 92 568,03 гривень. Згідно довідки виданої Амбулаторією загальної практики сімейної медицини від 07.08.2025 вказано, що [PERSON] , [INFO] спостерігається у даному лікувальному закладі та на прийом з приводу захворювань та інших причин приходить лише мама. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області №04-39/883 від 07.10.2025 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] , оскільки дійшов висновку, що мати дитини [PERSON] займається вихованням та матеріальним забезпеченням сина без допомоги відповідача. Батько не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з сином, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до його внутрішнього світу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вони є кумами із позивачкою - а саме її чоловік є хрещеним батьком [PERSON] , тобто спілкуються вони із 2015 року. Після розлучення сторін відповідач себе не проявляв, як батько, він взагалі не спілкується із сином з власної ініціативи, вони не бачаться крім випадкових зустрічей у місті. Відповідач веде антисоціальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не має постійного місця роботи. Заслуханий судом [PERSON] , [INFO] , повідомив, що проживає із матір`ю та меншим братом. Мама піклується про нього, забезпечує усім необхідним. Батько з ним не спілкується тривалий час, не дарує подарунків, не вітає із днем народженням та святами, не проводить спільно час, він підтримує ініціативу матері про позбавлення відповідача батьківських прав. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, доводять ухилення відповідача від виховання сина. Така поведінка відповідача щодо сина фактично є усвідомленим нехтуванням батьківськими обов`язками. Встановлено, що перешкод для спілкування відповідача з сином не було. Отже, слід прийти до висновку, що відповідач не виявляє бажання бачитися з сином, дбати про його духовний і фізичний розвиток. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків має місце тоді коли відповідач взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, а зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині необхідного доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отож, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved