Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

28.08.2025 від представника АТ "Акцент-банк" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №\~АВН0СТ155101744039864951 від 07.04.2025, станом на 28.08.2025, у розмірі 29 644 грн 86 коп., з\~яких: 21 995 грн 54 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 7\~331 грн 20 коп. - заборгованість по процентам; 318 грн 12 коп. - загальний залишок заборгованості за пенею; судові витрати у розмірі 2\~422 грн 40\~коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернувся до АТ\~"А-\~Банк" щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Так, 07.04.2025 будучи клієнтом банку [PERSON] уклав з АТ "А-Банк" кредитний договір № АВН0СТ155101744039864951, відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 22 000 грн 00 коп. строком на 36 місяців, тобто до 06.04.2028, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85,00 % щорічно. Відповідно до п. 11 Заяви про надання послуги "Швидка готівка" та/або Паспорту споживчого кредиту "Швидка готівка" у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Під ч ас стягнення неустойки (пені, штрафів) за даним договором слід використовувати не загальне, а спеціальне законодавство, що регулює безпосередньо відносини щодо споживчого кредитування, тобто Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до п. 6 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (набирав чинності 24.12.2023 +30 днів = 23.01.2024), у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. АТ "А-Банк" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов Договору. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 28.08.2025 має заборгованість - 29 644 грн 86 коп., яка складається з наступного: 21 995 грн 54 коп. - заборгованості за кредитом; 7 331 грн 20 коп. - заборгованості по відсоткам.; 318\~грн 12 коп. - заборгованості за пенею. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді даного позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.09.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 16.10.2025. 16.10.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідача судовий розгляд відкладено на 28.11.2025. 28.11.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача Шкапенко О. В. разом із позовною заявою подав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у Виписці з ЄДРПОУ АТ "Акцент-Банк", Витягу з Державного реєстру банків про банківську ліцензію № 16, Статуті Акціонерного товариства "Акцент-Банк", затвердженому загальними зборами учасників протоколу №1/2022 від 30.09.2022, погодженого національним банком України 22.11.2022 (а. с. 16 зворот-22). Даними анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку від 09.08.2023, заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 09.08.2023, паспортом споживчого кредиту "швидка готівка" від 07.04.2025, заяви про надання послуги "Швидка готівка" № АВН0СТ155101744039864951 від 07.04.2025, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки від 07.04.2025, протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 28.08.2025, меморіального ордеру № TR.45459913.60150.65455 від 07.04.2025, паспорту громадянина України, підтверджується, що 07.04.2025 між АТ\~"Акцент-Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №АВН0СТ155101744039864951, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 22\~000\~грн 00 коп., на рахунок строком на 36 місяців , до 06.04.2028, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 85% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Загальна сума до сума кредиту яка підлягає поверненню узгоджена у розмірі 62 037 грн 48\~коп., з яких: 22 000 грн 00 коп. - сума кредиту, 40 03 грн 48 коп. - відсотки (а. с. 5-13, 14\~зворот - 16). Згідно розрахунку заборгованості, виписки по кредиту, наданих позивачем, по особовому рахунку за кредитним договором № АВН0СТ155101744039864951 від 07.04.2025, укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 28.08.2025 мається заборгованість - 29\~644 грн 86 коп., яка складається з наступного: 21 995 грн 54 коп. - заборгованості за кредитом; 7 331 грн 20 коп. - заборгованості по відсоткам.; 318 грн 12 коп. - заборгованості за пенею (а. с. 12 зворот, 13 зворот). Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дати та суми погашення відсотків, кредиту, тобто зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)\~припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За загальними правилами, що випливають з положень статей 11-14, 202, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 610, 614, 622-625 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки, виникають, зокрема, з договорів, і повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати виконання порушеного зобов`язання, стягнення неустойки; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в тому числі, вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням кредитного договору № АВН0СТ155101744039864951 від 07.04.2025 та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З розрахунку заборгованості, вбачається, що [PERSON] було нараховано - 318 грн 12\~ коп. як пені за кредитним договором № АВН0СТ155101744039864951 від 07.04.2025, під час дії воєнного стану на території України (а. с. 12 зворот). Враховуючи, що вимагається до стягнення 318 грн 12 коп. - заборгованість за пенею, щодо якої позичальника [PERSON] під час дії воєнного стану звільнено від відповідальності, належить відмовити у задоволенні позовних вимог АТ "Акцент-Банк" в частині стягнення заборгованості за пенею. За таких обставин, позовні вимоги АТ "Акцент-Банк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101744039864951 від 07.04.2025 у розмірі 29 326 грн 74 коп., з яких: 21 995 грн 54 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 7\~331\~грн 20 коп. - заборгованість за відсотками. У задоволенні решти позову належить відмовити. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial