Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 17.12.2019 року, мають сина, проте спільне життя не склалося, а тому подружні стосунки фактично припинилися, шлюб існує формально, відновлювати сімейні відносини не мають наміру, примирення не можливо. Позивач у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, розгляд справи просив провести без його участі (а.с.33). Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву в якій розгляд справи просила провести без її участі, позовні вимоги визнала (а.с.27). Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно статей 110, 112 СК України: позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.12.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , яке видане повторно 30.05.2025 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса), актовий запис №44 (а.с.6). Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане повторно 29.05.2025 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса), актовий запис №889 (а.с.7). На даний час сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не бажають, шлюб існує формально, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя не можливим, примирення не можливо. На підставі викладеного та враховуючи, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення позову до суду прийнято з усвідомленням його наслідків, відповідачем позов визнано, примирення сторін не можливо, розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст.141, 142 ЦПК України: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вирішуючи питання судових витрат суд вважає, що документально підтверджені судові витрати, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору підлягають стягнення з відповідача на користь позивача, проте зважаючи на визнання відповідачем позову, суд вважає, що необхідно повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решта судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає вимогам ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved