Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 66\~008,09 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2036818585, який за своєю правовою природою є змішаним: кредитний договір та договір про надання банківських послуг. У межах договору відповідачці відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . Кредитор свої зобов`язання за договорами виконав в повному обсязі, а відповідачка кредит, комісію та відсотки за користування кредитом не сплачує, має заборгованість за договором № 2036818585 у сумі 15\~161,85 грн (заборгованість за тілом кредиту 9\~253,76 грн, відсотки 2,68 грн, комісія 5\~905,41 грн) та за картковим рахунком у сумі 50\~846,24 грн (заборгованість за тілом 23\~500,00 грн, відсотки 27\~346,24 грн). 14 березня 2025 року між АТ «ОТП БАНК» та позивачем укладено договір факторингу № 14/03/25, за умовами якого позивач набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором та картковим рахунком, відкритим у межах договору. Просить стягнути з відповідачки заборгованість у загальному розмірі 66\~008,09 грн, а також сплачений судовий збір. Сторони у судове засідання не з`явилися. У позовній заяві представник позивача просить розглядати справу за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явилася в судове засідання, про причини неявки не повідомила, будь-яких клопотань не направила. Відзив на позов до суду не надходив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 01 жовтня 2025 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою Інгулецького\~районного суду\~міста Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області від\~08\~жовтня 2025\~року прийнято\~до розгляду\~та відкрито\~провадження у\~справі за\~позовною заявою.\~Призначено розгляд\~справи по\~суті в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 01 липня 2021 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2036818585, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 28 121,00 грн з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,01 % річних та комісією у розмірі 3% від суми кредиту щомісячно. Розділ 3\~кредитного договору\~«заява-анкета\~про надання\~банківських послуг\~АТ «ОТП\~БАНК» №2036818585CARD ВІД 01/07/2021 р.» містить відомості про виявлення відповідачкою бажання оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. Умовами цього розділу договору №2036818585 передбачено встановлення банком кредитної лінії з фіксованою процентною ставкою 5% в місяць, а впродовж пільгового періоду 0,01% річних. Надання кредитором відповідачці грошових коштів на підставі кредитного договору та встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок підтверджується виписками з особового рахунку та меморіальними ордерами. Таким чином, кредитодавцем виконано умови договору з надання кредитних коштів у фіксованому розмірі та у розмірі кредитного ліміту. Відповідачка умови договору з повернення кредиту та сплати процентів не виконала. Відповідно до розрахунків АТ «ОТП БАНК» заборгованість відповідачки станом на 14 березня 2025 року за договором №2036818585 становить 15 161,85 грн (заборгованість за тілом кредиту 9 253,76 грн, відсотки 2,68 грн, комісія 5 905,41 грн). За договором №2036818585_CARD відповідачкою було використано коштів на суму 29 037,61 грн, нараховано відсотків у розмірі 32 771,63 грн, відповідачкою сплачено 10 963,00 грн, заборгованість за кредитом складає 50\~846,24 грн. 14 березня 2025 року між АТ «ОТП БАНК» та позивачем укладено договір факторингу № 14/03/25, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором №2036818585 та за кредитним договором №2036818585_CARD. Позивачем після набуття права вимоги до відповідачки не здійснювалося нарахування процентів. Набуття позивачем права вимоги за договорами №2036818585 та №2036818585_CARD підтверджується копією договору факторингу, витягами з реєстрів боржників до договору факторингу стосовно відповідачки, платіжними інструкціями про плату за відступлення права вимоги за договором факторингу. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628,\~629\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що сторонами кредитних договорів визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх нарахування. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України\~\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Згідно\~зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1 ст. 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Встановлено, що боржник не виконав зобов`язання за договорами, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами не сплатив, заборгованість погашена не була. Відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. На підставі\~договорів факторингу позивач набув права вимоги до відповідачки за договорами №2036818585 та №2036818585_CARD. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачкою кредитних договорів та порушення нею взятих на себе зобов`язань, набуття позивачем прави вимоги за цими договорами. Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Відповідачка відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що вона підписувала договори, отримувала кредитні кошти і користувалася ними, а також щодо суми заборгованості за цими договорами не надала, обставини, на які посилається позивач як на підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за кредитними договорами, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Разом з тим, вимоги про стягнення комісії суд вважає необґрунтованими з огляду на таке. Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VIII законодавець залишив за кредитодавцем можливість встановлення комісії під час укладення кредитних договорів. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Суд зазначає, що у договорі №2036818585 не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які кредитодавцем встановлена щомісячна комісія. Тобто умовами договору встановлено сплату щомісячної комісії без уточнення систематичності надання таких послуг споживачу та без конкретизації, за вчинення кредитодавцем яких саме дій встановлено сплату такої комісії. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 та постанові Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21. Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку послуг, за які встановлена сплата комісії, і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати таку комісію є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. Тому вимоги про стягнення з відповідача комісії в розмірі 5905,41 грн за договором№2036818585 задоволенню не підлягають. Отже,\~оцінивши кожний\~доказ з\~точки зору\~їх належності\~та допустимості,\~а сукупність\~доказів з\~точки зору\~достатності та\~взаємозв`язку,\~суд вважає,\~що позовні\~підлягають частковому\~задоволенню \~стягненню з\~відповідачки заборгованості\~за договором\~ №2036818585\~в розмірі\~ 9\~256,44\~грн,\~за договором\~№2036818585_CARD\~в розмірі\~ 50\~846,24\~грн.\~а всього\~ 60\~102,68 грн. В задоволенні решти позовних вимог позивачу слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2\~756,99 грн.

Outcome: partial