Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Адвокат Конюшко Д.Б., який діє в інтересах позивача, звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на оплату експертизи. Заява обґрунтована тим, що 14.11.2025 Голосіївський районний суд міста Києва, розглянувши цивільну справу № 752/21092/23 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Інтер-Поліс», [PERSON] про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ухвалив рішення, яким вирішив позов задовольнити частково. Водночас, судом не було вирішено питання про відшкодування судових витрат, які поніс позивач на проведення експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку у розмірі 15 281,28 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку пропорційно розміру задоволених позовних вимог (70,54%) в сумі 10779,41 грн. Просив ухвалити додаткове рішення про розподіл між сторонами судових витрат позивача на проведення експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку у розмірі 15281,28 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. В провадженні суду знаходилась вищезазначена цивільна справа. 14.11.2025 судом ухвалено рішення, згідно з яким позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 24257,05 грн., моральну шкоду в розмірі 4000 грн. та судовий збір в розмірі 1514,63 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 8464,80 грн., відмовлено в задоволенні решти позовних вимог. 19.11.2025 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення. Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; (пункт 2 частини третьої вказаної статті ЦПК України). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Частиною 8 статті 142 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Як вбачається з рішення від 14.11.2025, судом було вирішено питання про розподіл судових витрат, які складаються з оплати судового збору та витрат на правничу допомогу. Питання стягнення судових витрат, пов`язаних з оплатою судової експертизи, не вирішувалось. Суд зауважує, що склад судових витрат, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Зазначені витрати відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, із проведенням експертизи (пункт 2 частини 3 статті 133 ЦПК України). Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Частина перша статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71 Закону України «Про судову експертизу»). 10.12.2024 за клопотанням адвоката Конюшка Д.Б. у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, а витрати за її проведення покладено на позивача. 22.05.2025 складений експертний висновок №СЕ-19/1112-25/6229/АВ за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи. Цей висновок був прийнятий судом як доказ вартості понесеного позивачем матеріального збитку, спричиненого ДТП. Вартість експертизи становила 15281,28 грн., які сплатив позивач, що підтверджується копією платіжної інструкції №1.90272723.1. Відтак, витрати на проведення експертизи підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки суд врахував висновок експертизи від 22.05.2025 №СЕ-19/1112-25/6229/АВ як доказ. Витрати за проведення експертизи з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» не стягуються, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, заявлених до цього відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судової експертизи пропорційно розміру задоволених позовних вимог (70,54%) в сумі 10779,41 грн. Таким чином, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial