Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 14 червня 2002 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 720. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 14 червня 2002 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . В період спільного проживання з відповідачем їм не вдалось створити дружнє подружжя, як з`ясувалось у них зовсім різні характери та погляди на життя, у зв`язку із чим між ними постійно виникали сварки. Причиною припинення шлюбних відносин послугувала втрата почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини не підтримують з 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 26 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 14 червня 2002 року уклали шлюб, який зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 720, що підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 04). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 07). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Сторони не підтримують шлюбні відносини початку 2016 року, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, як зазначила позивачка збереження сім`ї та подальше спільне проживання є неможливим та суперечить її інтересам. Позивачка та відповідач у встановлений законом строк заяву про розірвання шлюбу не відкликали, а тому суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved