Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

16.07.2025 позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь 9 789,00 грн неустойки за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивував тим, що вони з відповідачем мають спільного сина: [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син проживає із позивачем та за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30.08.2022 відповідач зобов`язана сплачувати аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн щомісячно. Однак відповідач від сплати аліментів ухиляється. Згідно з розрахунком заборгованості за аліментами державного виконавця Звягельського ВДВС заборгованість з виплати аліментів за період з грудня 2024 до липня 2025 складає 9 789,00 грн. За розрахунками позивача за період з грудня 2024 року до червня 2025 року включно сума неустойки, яку відповідач зобов`язана сплатити на його користь, складає 10 638,00 грн, проте, враховуючи, що розмір неустойки не може перевищувати загального розміру заборгованості за аліментами, просить стягнути 9789,00 грн. З метою захисту своїх майнових прав змушений звернутись до суду. Від відповідача відзиву, заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні не надійшло. У судові засідання 05.08.2025, 09.10.2025, 06.11.2025, 27.11.2025 учасники справи не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином (відповідач згідно з положеннями п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин повторної неявки в судове засідання та представник позивача в заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на викладене суд згідно із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9, 11). Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/2018/22 від 30.08.2022 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.05.2022 до досягнення сином повноліття [INFO] (а. с. 13). На підставі зазначеного рішення видано виконавчий лист, примусове стягнення по якому проводиться Звягельським ВДВС у Звягельському районі Житомирської області (ВП № 70234892 та заборгованість із виплати аліментів станом на 02.07.2025 складає 55 964,00 грн. Також із розрахунку заборгованості вбачається, що щомісячно з [PERSON] підлягають стягненню аліменти у розмірі 1598,00 грн, а також, що у червні 2025 року відповідачем сплачено на погашення заборгованості 1396,96 грн (а. с. 17). Крім того, рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/739/25 від 30.07.2025, що набрало законної сили 04.09.2025, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , 2017 року народження у розмірі 46 175,00 грн. Судом враховано прострочення відповідачем [PERSON] сплати аліментів за період з 30.05.2022 до 16.12.2024 тривалістю 931 день. Відповідно до розрахунку позивача розмір пені [PERSON] становить 10 640,00 грн та обрахований позивачем, виходячи із прострочення тривалістю 186 днів (з 01.12.2024 до 01.08.2025). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). У сімейному законодавстві не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то він є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Аналізуючи наведене суд доходить до висновку, що заборгованість за аліментами у розмірі 9789,00 грн за період з грудня 2024 року до червня 2025 року виникла з вини відповідача [PERSON] , оскільки остання не надала суду доказів про наявність обставин, які б свідчили, що заборгованість виникла не з її вини (затримки у виплаті заробітної плати, неправильність перерахування аліментів банками) чи доказів, які б слугували підставою для зменшення розміру неустойки. Проте наданий позивачем розрахунок заборгованості за пенею не відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду № 333/6020/16-ц від 03.04.2019 року. Ця правова позиція також підтверджена висновками Постанови КЦС ВС від 09.11.2022 у справі № 754/4461/21 (№ в ЄДРСР 107251600) та Постанови КЦС ВС від 27.04.2022 у справі № 496/2457/19 (№ в ЄДРСР 104165180). Позивачем невірно обраховано кількість днів прострочення сплати аліментів, оскільки з розрахунку вбачається, що відповідач внесла кошти на погашення боргу у червні 2025 року, а рішенням суду № 285/739/25 нарахована пеня за період із 30.05.2022 до 16.12.2024, тому визначає, що кількість прострочених днів становить165 днів (з 17.12.2024 до 30.05.2025) Тому суд обраховує розмір пені самостійно відповідно до визначених правил на підставі поданої позивачем довідки про наявність заборгованості по аліментах. Кількість прострочених днів із 17.12.2024 до 30.05.2025 становить 165 день і сукупний розмір неустойки (пені) складає за 2024 рік 1275,45 грн: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~грудень 1275,45 грн (773х1%х165); за 2023 рік 7095,12 грн: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~січень 2365,04 грн (1598х1%х148); \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~лютий 1917,60 грн (1598х1%х120); \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~березень 1422,22 грн (1598х1%х89); \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~квітень 942,82 грн (1598х1%х59); \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~травень 447,44 грн (1598х1%х28); а всього 8370,57 грн. Таким чином,\~суд приходить\~до переконання,\~що позивач\~має право\~на стягнення\~пені з\~відповідача за\~прострочення сплати\~аліментів у сумі 8 370,57 грн. Підстав для зменшення розміру неустойки суд не вбачає. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в сумі 1211,20 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial