Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

До суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Гелексі» до [PERSON] , в якому просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 21710,00 грн. та стягнення судових витрат. В обґрунтування вимог позову, представник позивача зазначає, що між [PERSON] та ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» укладено договір позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 210119 від 25.01.2021 року в електронній формі. Згідно умов якого позичальнику відповідачу нараховано кредит в сумі 5\~000 грн. на умовах строковості, повторності та оплатності. Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 1,5% в день, та підвищеною процентною ставкою у випадку прострочення терміну платежу - 3.0%. Того ж дня, відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірі 5 000 грн 00 коп. на банківський рахунок. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за договором, та станом на дату подання позову до суду, має заборгованість в розмірі 21710 грн 00 коп., з яких: 5000грн 00 коп. - заборгованість за позикою; 16 710 грн 00 коп. - заборгованість по процентам за користування позикою. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Представник позивача подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце, дату і час слухання справи повідомлялась своєчасно і належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подавався, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду не надавала. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд за згодою представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Так, судом встановлено, що між ТОВ «» ФК «Гелексі» та [PERSON] укладений договір позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 210119 від 25.01.2021 року. Згідно умов договору, п. 1.5.1 сума позики - 5000,0 гривень (надалі за текстом іменується «сума позики за Траншем №1» в усіх відмінках); п. 1.5.2 плата за користування позикою за Траншем №1 встановлюється у вигляді фіксованих процентів (надалі за текстом іменується «процентна ставка за позикою за Траншем №1» в усіх відмінках) та складає 1,4% (одна ціла чотири десятих), в день від початкового розміру позики за Траншем №1 відповідно п.1.5.1. Договору; п. 1.5.3 строк повернення позики за Траншем №1 (термін платежу): 23 лютого 2021 року (а.с. 6-25). \~ \~ \~ \~Згідно розрахунку заборгованості за кредитом в період з 25.01.2021 року по 05.08.2025 рік за договором позики 2101119 від 25.01.2021 року, заборгованість [PERSON] складає 5000 грн. заборгованість за позикою, 16710 грн заборгованість по процентам за користування позикою (а.с. 26) Згідно статті 638 Цивільного кодексу України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно\~статті 640 Цивільного кодексу України\~- договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно\~статті 642 Цивільного кодексу України\~- відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини 1\~статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частинами 1, 2\~статті 554 Цивільного кодексу України\~передбачено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Статтею 599 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог\~статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1\~статті 612 Цивільного кодексу України\~передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини 1\~статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно частини 1\~статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням 25.01.2021року між ТОВ "ФК ГЕЛЕКСІ" та [PERSON] договору позики № 210119, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Відповідно до\~статті 562 ЦК України\~зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях\~1050,\~625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц). За умовами договору позики № 210119 від 25.01.2021 сторони встановили строк кредитування до 23.02.2021. На час закінчення строку кредитування (23.02.2021) розмір заборгованості за договором позики № 2010119 від 25.01.2021 склав 7030 грн. 00 коп., яка складається з: 5000 грн. 00 коп. - тіла кредиту; 2030 грн 00 коп. - проценти за користування кредитом. З огляду на вищенаведене, після спливу строку кредитування, відповідно до частини 2\~статті 1050 ЦК України, позивач не мав правових підстав нараховувати відсотки за кредитним договором. За таких обставин, позовна заява ТОВ "ФК ГЕЛЕКСІ" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики № 210119 від 25.01.2021 в розмірі 7030 грн. 00 коп., яка складається з: 5000 грн. 00 коп. - тіла кредиту; 2030 грн 00 коп. - проценти за користування кредитом. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. Крім того, положеннями частин 1-6\~статті 137ЦПКУкраїни\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії наступних документів: Договір про надання правничої допомоги від 09.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Гелексі» та адвокатом Рудзей Ю.В., акт наданих наданих послуг правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 09.07.2025 року. Верховним Судом зазначено в постановах від 10 грудня 2019 року у справі №160/2211/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 580/2610/19 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial