Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

адвокат Штефаняк І.І., діючи в інтересах позивача [PERSON] , звернувся в суду з вказаним позовом до Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] , у якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності у цілому на житловий будинок з надвірними спорудами та будовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заповіту за життя спадкодавець [PERSON] не залишив. Усе життя позивач разом з чоловіком та родиною проживали у цьому будинку. З моменту смерті спадкодавця та на даний час вона продовжує проживати у спадковому будинку та доглядати за ним. Згідно наданої виконавчим комітетом Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області довідки №924 від 01 грудня 2023 року, [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ) був головою дворогосподарства за поштовою адресою в [ADDRESS] . З наданої виконавчим комітетом Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області довідки №925 від 01 грудня 2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де разом з ним на день його смерті проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , дружина; [PERSON] , [INFO] , син, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , син, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , дочка, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , внук, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , внук, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , внучка, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , внучка, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , дочка, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , дочка, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , син, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , дочка. Оскільки позивач [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Що стосується їх доньки [PERSON] , то така, хоча і проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте наміру оформляти спадщину не має, заяву про прийняття спадщини відповідно до статей 1268-1270 ЦК України у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини нотаріусу не подала. Інші їх діти, які хоч і є спадкоємцями першої черги, проте із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживали, заяви про прийняття спадщини відповідно до статей 1268-1270 ЦК України у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини нотаріусу не подали, а відтак спадщину не прийняли. У лютому 2024 року, бажаючи оформити спадщину за спадкодавцем [PERSON] на вказаний будинок, позивач [PERSON] звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса Перечинської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михалко В.П., однак 14 лютого 2024 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 18/02-31, з огляду на відсутність у спадкодавця [PERSON] документу, що посвідчує право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та право власності на який не було зареєстроване. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 365766009 від 14 лютого 2024 року відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо майна по [ADDRESS] відсутні. На даний час позивачем також виготовлено на вищевказаний житловий будинок технічний паспорт. Будь-яких інших спадкоємців, окрім позивача [PERSON] , які б виявили намір прийняти спадщину за померлим, немає. Оскільки позивач [PERSON] прийняла спадщину за спадкодавцем та з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса, на що отримала відмову через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, а тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 березня 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом представника [PERSON] адвоката Штефаняка Івана Івановича до Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом; залучено [PERSON] до участі у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Штефаняк І.І. не з`явилися, однак останній подав заяву про зменшення позовних вимог та просив визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та будовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Також просив вказану цивільну справу розглянути без їх участі, змінені позовні вимоги задовольнити та не вирішувати питання понесених процесуальних витрат. Представник Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області як відповідача [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення заявлених у позовній заяві вимог за наявності підстав. У підготовче судове засідання третя особа [PERSON] також не з`явилася, подала заяву про проведення розгляду справи без її участі, не заперечила проти задоволення змінених позовних вимог та визнання за [PERSON] , [INFO] , права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та будовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Одночасно зазначила, що у подальшому теж має намір звертатися до суду з позовом про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та будовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті мого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Суд встановив, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] та батько третьої особи [PERSON] [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 26 жовтня 2021 року, актовий запис № 473. Як видно з довідки № 924 від 01 грудня 2023 року, виданої старостою Порошківського старостинського округу Й.Цвіком, [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ) був головою дворогосподарства за поштовою адресою в [ADDRESS] . Також відповідно до виданої старостою Порошківського старостинського округу Й.Цвіком довідки № 925 від 01 грудня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де разом з ним на день його смерті проживали та були зареєстровані, зокрема, [PERSON] , [INFO] , дружина; [PERSON] , [INFO] , син, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , син, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , дочка, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , дочка, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , дочка, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , син, не проживає по місцю реєстрації; [PERSON] , [INFO] , дочка (інвалід). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином, у зв`язку з відсутністю заповіту спадкодавця [PERSON] право на спадкування після його смерті одержали спадкоємці за законом. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, враховуючи те, що позивач [PERSON] (дружина спадкодавця) та третя особа [PERSON] (дочка спадкодавця), як спадкоємці першої черги за законом за спадкодавцем [PERSON] , постійно проживали разом з ним на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовилися від спадщини, а наявність інших спадкоємців першої черги чи спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку, та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено, відтак вони прийняли таку у рівних частках (по 1/2). З приводу інших дітей спадкодавця [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої статті 2 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження. У постановах Верховного Суду: від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17 (провадження № 61-38452ск18), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19) зроблено висновок про те, що державна реєстрація позивача у спірному житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті матері за адресою реєстрації. Оскільки вищевказані особи у спірному житловому будинку були зареєстровані, однак не проживали, у тому числі й на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується виданою старостою Порошківського старостинського округу Й.Цвіком довідкою № 925 від 01 грудня 2023 року, а сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцями на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, тому такі, як спадкоємці першої черги за законом, не прийняли своєчасно спадщину, що відкрилась після смерті спадкодавця, а відповідно не набули права на спадкове майно. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19 травня 2021 року у справі №\~ 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620 св 21). Разом з цим, як зазначено у постанові державного нотаріуса Перечинської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михалко В.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 18/02-31 від 14 лютого 2024 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з огляду на відсутність у такого документу, що посвідчує право власності на вищевказаний житловий будинок та право власності на який не було зареєстроване. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 76575993 від 11 квітня 2024 року, наданої Перечинською державною нотаріальною конторою, спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , не заведена. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №365766009 від 14 лютого 2024 року відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо майна за адресою: [ADDRESS] , також відсутні. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки у позивача [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що змінений позов підлягає задоволенню. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно платіжної інструкції №0.0.3482395254.1 від 19 лютого 2024 року позивачем [PERSON] сплачено 1 211,20 грн судового збору. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як встановлено у судовому засіданні, адвокат Штефаняк І.І., з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених позивачем [PERSON] судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved