Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

В серпні 2025 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який складається з: житлового будинку (літ.А-1), площею 93,1 кв.м., веранда (літ.а-1) площею 10,5 кв.м., крильце (літ.а1-1), огорожа (забор) \-(літ-Л-1). У своєму позові позивач посилався на те, що у зв`язку з агресією російської федерації та військовими діями, які проходили на території Волноваського району Донецької області починаючи з 24.02.2022 року свідоцтво на право власності на будинок було втрачено, а сім`я позивача була змушена переселитися до Кіровоградської області, с.Мартоноша, де фактично проживають і зараз. Станом на день подання позову до суду, позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується Довідкою від 19 жовтня 2022 року. В довідці зазначено, що зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Будинок позивача частково зруйнований внаслідок бойових дій, а документи на нього були втрачені під час виїзду з села Старомайорське. Згідно даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, то в зазначеному реєстрі відсутні дані про будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відсутність відомостей в реєстрі речових прав на нерухоме майно пояснюється тим, що позивач побудував будинок ще в 1987 році та після завершення будівництва і далі - власник не зареєстрував право власності на новозбудований будинок у відповідності до того порядку, що діяв на той час. Проте, виникнення права власності на будинки, що побудовані до 1992 року регулювалось положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. Позивач звертався до державного реєстратора прав на нерухоме майно з метою проведення реєстраційних дій відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державний реєстратор ухвалив рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №80116061 від 29 липня 2025 року з підстав, що заявником не подано документ, що посвідчує право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Будинок [ADDRESS] належить позивачу на підставі свідоцтва про право право на власність на будинок, який будувався особисто позивачем. Дані обставини підтверджуються листом Великоновосілківської селищної ради №01 25/1514 від 04.06.2025 року де повідомлялось, що відповідно до інформації, що міститься в книзі №10 погосподарського обліку за період 2011-2015 років, домогосподарство, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , має номер об`єкта погосподарського обліку №0372-1. З початку перезакладання книг цього періоду головою домогосподарства зазначено [PERSON] [INFO] . Цим же листом повідомлено, що документи не були вивезені на підконтрольну Уряду України територію, встановити їх збереження та місцезнаходження наразі неможливо. У зв`язку із чим, отримати дублікат правовстановлюючого документа не вбачається за можливе. Отже, на теперішній час отримати документи, а саме свідоцтво на право власності, підтверджуюче право власності на вище зазначений будинок позивач не може. Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Великоновосілківської селищної ради на запит № 2 від 27.02.2024 року повідомляє, що відповідно до даних реєстраційних книг комунального підприємства «Великоновосілівського бюро технічної інвентаризації» за об`єктом нерухомого майна (житловий будинок) розташованого за адресою: \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] - право власності не зареєстровано. Доказами, які підтверджують право власності Позивача на будинок [ADDRESS] є також оригінал Державного акту на право приватної власності на землю Серія І-ДН №023864 згідно якого [PERSON] , який мешкає в [ADDRESS] передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,1506 га для обслуговування житлового будинку. Державний акт зареєстрований в книзі записів за № 45 від 15 липня 1997 року. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер: 1421284800:03:002:0130 право власності зареєстровано за [PERSON] . Тобто, земельна ділянка під будинком [ADDRESS] належить саме позивачеві. Крім цього, ТОВ «Донецькі Енергетичні послуги» у відповідь на звернення позивача №4719 від 22.05.2025 року зазначило, що для проведення розрахунків за спожиту енергію по об`єкту, розташованому за адресою: [ADDRESS] у ТОВ «Донецькі Енергетичні послуги» відкрито особовий рахунок побутового споживача № [NUMBER] на [PERSON] . Після оновлення облікової системи Постачальника, особовий рахунок побутового споживача № [NUMBER] було змінено на [NUMBER] . Споживач приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії шляхом оплати рахунків, отриманих від постачальника універсальної послуги та фактичного споживання певних об`ємів електричної енергії. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить визнати за ним право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2025 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2025 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 18 листопада 2025 року від представника позивача [PERSON] адвоката Позненка Ю.В. на адресу Жовтоводського міського суду надійшла заява, в якій представник просить провести розгляд справи без його участі та без участі позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Великоновосілківська селищна військова адміністрація Волноваського району Донецької області, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, свого представника не направили. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області 09.09.1997 року, [PERSON] народився [INFO] в с.Старомайорське Великоновосілківського району Донецької області. В паспорті зазначено, що місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-11). Згідно довідки № 3513-5002252691 від 19.10.2022 року [PERSON] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та зазначено про місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). В листі №08-28/109 від 29.02.2024 року Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства зазначено, що відповідно до даних реєстрової книги КП «Великоновосілківського бюро технічної інвентаризації» за об`єктом нерухомого майна (житловий будинок), розташованого за адресою: [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с.13). Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.05.2023 року за повідомленням [PERSON] про те, що 30.03.2023 року під час артобстрілу військовослужбовці рф частково зруйнували його будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , були внесені відомості до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.1 ст.438 КК України (а.с.13 зворот). Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленого в жовтні 1988 року, власником будинку за адресою: [ADDRESS] , зазначений [PERSON] . Житловий будинок побудований в 1987 році (а.с.18-20). Листом Великоновосілківської селищної військової адміністрації №01-25/1514 від 04.06.2025 року повідомлено, що відповідно до інформації, що міститься в книзі №10 погосподарського обліку за період 2011-2015 років, домогосподарство, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , має номер об`єкта погосподарського обліку №0372-1. З початку перезакладання книг цього періоду головою домогосподарства зазначено [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Позивач звернувся до державного реєстратора, оскільки має потенційне право на отримання компенсації за зруйноване житло. Рішенням державного реєстратора №80116061 від 29.07.2025 року позивачу відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки заявником не подано документ, що посвідчує право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.37). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серія І-ДН №023864 [PERSON] , який мешкає в [ADDRESS] передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,1506 га для обслуговування житлового будинку. Державний акт зареєстрований в книзі записів за № 45 від 15 липня 1997 року (а.с.14). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер: 1421284800:03:002:0130 право власності зареєстровано за [PERSON] (а.с.15-16). Тобто, земельна ділянка під будинком [ADDRESS] належить позивачеві. Листом від 26.05.2025 року ТОВ «Донецькі Енергетичні послуги» у відповідь на звернення позивача 22.05.2025 року зазначило, що для проведення розрахунків за спожиту енергію по об`єкту, розташованому за адресою: [ADDRESS] у ТОВ «Донецькі Енергетичні послуги» відкрито особовий рахунок побутового споживача № [NUMBER] на [PERSON] . Після оновлення облікової системи Постачальника, особовий рахунок побутового споживача № [NUMBER] було змінено на [NUMBER] . Споживач приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії шляхом оплати рахунків, отриманих від постачальника універсальної послуги та фактичного споживання певних об`ємів електричної енергії (а.с.21). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою\~статті 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів\~ст.392 ЦК України\~слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування\~ст.392 ЦК України\~є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5\~і зареєстрованим у Міністерства юстиції України від 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК України\~та\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Згідно п.п. «а» п.1 ч.1\~ст.2 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України»\~-отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна (далі - отримувачі компенсації) є:\~1) фізичні особи - громадяни України, які є: а) власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна. Судом встановлено, що позивач на підставі Свідоцтва про право власності на будинок та Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН №023864 є власником земельної ділянки площею 0,1506 га та житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, на підставі сукупності досліджених судом доказів суд вважає доведеним факт права власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно ст.10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до вимог п.п.1,5 ч.2\~ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено його право власності на спірне майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved