Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

26 вересня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Златопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Решетилівський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про нього, як про батька, із актових записів про народження дітей та припинення стягнення аліментів. В обґрунтування\~позову зазначає,\~що 07.10.2008\~року виконавчим\~комітетом Шилівської\~сільської ради\~Решетилівського району\~Полтавської області\~зареєстровано шлюб\~між [PERSON] ,\~та [PERSON] ,\~актовий запис\~№02.\~До укладення\~шлюбу [INFO] у\~них народився\~син [PERSON] .\~Батьками у\~актовому записі\~про народження\~дитини записані:\~батько \~ [PERSON] ;\~мати \~ [PERSON] .\~Про батьківство\~його запевнила\~відповідачка.\~У шлюбі\~народилося ще\~двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьками у актових записах про народження дітей також записані: батько [PERSON] ; мати [PERSON] . Сімейне життя\~між сторонами\~не склалося\~і в\~кінці 2009\~року відповідачка\~без будь-яких\~пояснень залишила\~місце їхнього\~спільного проживання\~і зникла\~разом із\~сином [PERSON] .\~З того\~часу про\~неї у\~позивача немає\~жодних відомостей\~про місце\~її перебування.\~Намагаючись звільнитися\~від фактично\~не існуючого\~шлюбу позивач\~у 2025\~році звернувся\~до суду\~про його\~юридичне розірвання,\~але дізнався,\~що ще\~01.11.2017\~року за\~заочним рішенням\~Первомайського міськрайонного\~суду Харківської\~області вказаний\~шлюб вже\~було розірвано.\~В травні\~2025\~року помітив,\~що з\~його грошового\~забезпечення,\~як військовослужбовця,\~почали відраховувати\~кошти в\~якості аліментів\~на утримання\~трьох дітей\~на користь\~ [PERSON] .\~Вказані аліменти\~стягуються відповідно\~до судового\~наказу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24 березня 2025 року у справі № 632/478/25, провадження № 2-н/632/134/25. Батьком двох дочок відповідачки був записаний він зважаючи, що на час реєстрації народження дітей, шлюб не був розірваний. При цьому позивач заперечує своє батьківство щодо неповнолітніх дітей, бо син народився до укладення шлюбу, а дочки - вже після фактично припинених шлюбних відносин з кінця літа 2009 року, з того часу він з дружиною не проживав однією сім`єю, у нього та у неї на той час склалися сімейні відносини з іншими людьми. Враховуючи те, що позивач не вважає себе батьком дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , він бажає скористатися своїм правом та оспорити своє батьківство і бути звільненим від сплати аліментів на утримання вказаних дітей. Тому, просить суд виключити відомості про нього, як про батька, вказаних дітей у їхніх актових записах про народження, а також припинити стягнення аліментів на їх утримання. Розподілити судові витрати. 07.10.2025 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків, а саме, для сплати судового збору. 14.10.2025 року після усунення недоліків провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 27.11.2025 року. 27.10.2025 року ухвалою суду позивачеві відмовлено у забезпеченні позову щодо зупинення стягнення аліментів. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак від представника адвоката Кумечко М.С. надійшла до суду зава з підтриманням позовних вимог, поверненням позивачеві з державного бюджету половини сплаченого судового у зв`язку із визнанням позову та стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумів 25000,00 грн. Сторона відповідачки до суду не прибула, проте від [PERSON] надано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги повністю визнає. Від її представника, адвоката Вовнянка С.І., надано заяву про зменшення витрат на правничу допомогу щонайменше до 5000,00 грн., бо заявлена сума у 25000,00 грн. не відповідає обсягу виконаних адвокатом позивача робіт. Від представника Златопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Представники інших третіх осіб, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду, до суду не прибули, заяв не надходило. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд може ухвалити рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі ст.ст. 200, 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд ухвалює рішення у зв`язку з визнанням позову, без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Зокрема,\~судом встановлено,\~визнається та\~не оспорюються\~сторонами,\~що 07.10.2008\~року виконавчим\~комітетом Шилівської\~сільської ради\~Решетилівського району\~Полтавської області\~зареєстровано шлюб\~між [PERSON] ,\~та [PERSON] \~(а.с.14).\~Рішенням Первомайського\~міськрайонного суду\~Харківської області\~від 01.11.2017\~року вказаний\~шлюб розірвано\~(а.с.15).\~До укладення\~шлюбу [INFO] у\~ [PERSON] \~народився син\~ [PERSON] .\~Батьками у\~актовому записі\~про народження\~дитини [INFO] (після\~укладення шлюбу\~в той\~же день)\~записані:\~батько \~ [PERSON] ;\~мати \~ [PERSON] \~(взяла\~прізвище чоловіка).\~Про те,\~що батьком\~ [PERSON] є\~позивач його\~запевнила відповідачка.\~Сімейне життя\~між сторонами\~не склалося\~і в\~кінці 2009\~року відповідачка\~без будь-яких\~пояснень залишила\~місце їхнього\~спільного проживання\~і зникла\~разом із\~сином [PERSON] .\~З того\~часу про\~неї у\~позивача не\~було жодних\~відомостей про\~місце її\~перебування аж\~до 2025\~року. Позивач створив\~нову сім`ю та намагаючись звільнитися від фактично не існуючого шлюбу з відповідачкою, позивач у 2025 році звернувся до суду про його юридичне розірвання, але дізнався, що ще 01.11.2017 року за заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області вказаний шлюб вже було розірвано. До розірвання\~шлюбу,\~але під\~час окремого\~проживання та\~припинення фактичних\~шлюбних відносин\~з позивачем\~у відповідачки\~народилися дві\~дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьками у актових записах про народження дітей записані: батько [PERSON] ; мати [PERSON] . Зокрема, батьком дітей у їх актових записах про народження зазначено саме позивача відповідно до ст. ст. 122, 133 СК України, бо на момент народження дітей сторони перебували у зареєстрованому шлюбі між собою. В травні 2025 року з грошового забезпечення позивача, як військовослужбовця, бухгалтер почав утримувати аліментів на утримання трьох дітей на користь [PERSON] . Вказані аліменти стягуються відповідно до судового наказу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24 березня 2025 року у справі № 632/478/25, провадження № 2-н/632/134/25 (а.с.28). Згідно зі ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини 1статті 123 СК України. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно Пленуму Верховного Суду України в п.11 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам слід враховувати, що відповідно до ст.136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину у шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Крім того, відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зважаючи на те, що відповідачка надала заяву, у якій повністю визнала позовні вимоги, суд приймає визнання нею позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачкою позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову не є добровільним чи є умовним. Виходячи з наведеного та враховуючи те, що відповідачка повністю визнала позовні вимоги позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки він не є біологічним батьком дітей та сплачувати аліменти на їх утримання не зобов`язаний. За змістом ст.134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ст. ст. 141-142 ЦПК України підлягають розподілу витрати зі сплати судового збору, враховуючи задоволення позову та його визнання відповідачкою. Так, позивачеві слід повернути з державного бюджету половину сплаченого ним судового збору в сумі 1211,20 грн., а з позивачки на його користь стягнути другу половину 1211,20 грн. Разом із цим, відповідно до положень ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: (1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); (2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); (3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; (4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На виконання вимог ст. 134 ЦПК України представником позивачки, адвокатом Кумечко М.С., надано 2 договори про надання нею позивачу правової допомоги від 01.09.2025 року та 24.11.2025 року, 2 акти виконаних робіт (наданих послуг) від 01.09.2025 року та 24.11.2025 року та 2 квитанції про оплату адвокатських послуг на загальну суму 25000,00 грн. Зокрема, адвокатські послуги у цій справі склалися з надання юридичної консультації клієнту, ознайомлення з наданими матеріалами та актуальною судовою практикою щодо оспорювання батьківства трьох дітей, підготовка правової позиції з питань виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей та припинення/скасування аліментних зобов`язань; отримання документів в інтересах клієнта від державних органів та органів місцевого самоврядування; ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 77949948; підготовка та складання позовної заяви в інтересах клієнта щодо оспорювання батьківства, виключення записів про батька з актових записів про народження дітей та припинення/скасування аліментних зобов`язань; підготовка та складання клопотання про забезпечення позову; представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції Златопільському міськрайонному суді Харківської області в рамках судової справи № 632/1815/25; підготовка та подання адвокатом Кумечко М.С. процесуальних документів (заяв, клопотань) в рамках цивільної справи в суді першої інстанції. Суд зазначає, що за приписами статті 137 ЦПК України, статтей 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судовими витратами на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації, є: гонорар адвоката за представництво в суді; послуги надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; витрати на збір доказів; вартість послуг помічника адвоката; витрати на прибуття до суду та очікування судового засідання (постанова ВП ВС від 18.01.2024 у справі № 9901/459/21); інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором. За правовим висновком ВП ВС, що викладений у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v.Ukraine), заява № 19336/04). Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд, виходячи з положень ст. 137 ЦПК, вважає суму у 25000,00 грн. не співмірною із складністю справи та часом витраченим правником. Так, у задоволенні клопотання про забезпечення позову судом було відмовлено за безпідставністю, а представлення інтересів клієнта в суді першої інстанції у судовому засіданні місця не мало. Крім того, позивач бере до уваги повне визнання відповідачкою позову. Тому, співмірним, достатнім та справедливим до стягнення з відповідачки на користь позивача буде розмір правової допомоги в сумі 10000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved