Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

24.03.2025 представник заявника - адвокат Соломонюк Святослав Анатолійович. звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення: - факт перебування [PERSON] [INFO] на утриманні свого онука [PERSON] , який зник безвісти 23.07.2024. Вимоги заявник мотивує тим, що [PERSON] (надалі Заявниця) з 10.07.1997 рішенням виконавчого комітету Житомирської ради народних депутатів №356 була призначена опікуном неповнолітнього [PERSON] , [INFO] оскільки його батьки участі у вихованні сина не приймали. В свою чергу заявниця піклувалася онуком, займалася його вихованням та розвитком. Оскільки [PERSON] був музикантом заявниця організовувала концерти та займалася його розвитком до повноліття і далі. Вони постійно проживали за адресою [ADDRESS] , разом вели спільне господарство. Заявник є інвалідом 2 групи, отримує незначну пенсією та протягом тривалого часу перебувала на утримані свого онука [PERSON] , який був військовослужбовцем. Онук ніс витрати, пов`язані зі сплатою комунальних платежів, займався купівлею майна спільного користування, купував їй ліки. Після того, як він став військовослужбовцем він був відсутній вдома проте постійно й систематично утримував її шляхом передачі грошових коштів через побратимів. [INFO] [PERSON] зник безвісті. За фактом чого було здійснене службове розслідування, яким встановлено що молодший сержант [PERSON] при виконанні бойового завдання в складі БтГР [NUMBER] БрОП НГ України в районі населеного пункту Спірне Донецької області загинув відповідно до пояснень старшого солдата та молодшого сержанта. В зв`язку з тим, що тіло військовослужбовця відсутнє, вважається зниклим безвісті «ймовірно загинув» (а. с. 20-23). Представник заявника вважає, що викладеними обставинами та доданими до заяви доказами підтверджено факт перебування [PERSON] на утриманні у її онука [PERSON] . Встановлення факту перебування на утриманні необхідно для реалізації права на отримання пенсії по втраті годувальника та інших соціальних виплат у зв`язку з визнанням [PERSON] безвісти відсутнім, як встановлено в ході розгляду справи він загинув під час виконання бойового завдання.. Ухвалою суду від 23.04.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі. 08.05.2025 представник третьої особи - Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області надіслав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував за умови доведеності її належними документами (а.с.70-75). 11.06.2025 від представника заявника надійшло клопотання про залучення заінтересованої особи - Міністерства оборони України (а. с. 82-86). 13.06.2025 ухвалою суду було залучено до участі у справі № 296/3114/25 у якості заінтересованої особи - Міністерство оборони України. 04.08.2025 на адресу суду від Міністерства оборони України надійшло пояснення та прохання залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи ГУ Національної гвардії України оскільки саме в їх лавах він ніс службу, а Міністерство оборони України виключити з числа заінтересованих осіб (а. с. 94-100). 04.08.2025 представник заявника також подав клопотання про залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи ГУ Національної гвардії України та В/ч [NUMBER] Національної гвардії України 04.08.2025 ухвалою суду було залучено до участі у справі 296/3114/25 у якості заінтересованих осіб - [INFO] та В/ч [NUMBER] Національної гвардії України, а міністерство оборони України виключено з переліку заінтересованих осіб (а.с. 108-109) 26.08.2025 представником заінтересованої особи в/ч [NUMBER] Національної гвардії України надано пояснення щодо заяви про встановлення факту перебування на утримані в якому просив відмовити у задоволені заяви вказуючи, що утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого, якщо такі доходи є то слід встановити чи була така допомога основним джерелом до існування. Постійна допомога це не одноразова, а систематична та постійна її треба порівнювати з тією, що надавалася померлим та тією, що малася. Тобто необхідно встановити, що допомога, що надавалася була саме основним і постійним джерелом засобів до існування. Подальші судові засідання просив проводити без представників в/ч [NUMBER] Національної гвардії України (а. с. 118-137). 20.10.2025 Головне управління Національної гвардії України надало пояснення по справі де вказано, що при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Також в поясненнях вказано, що в них відсутні відомості, які спростовують або підтверджують факти, що розлядаються судом (а.с.186-187) . 26.11.2025 заявник та його представник до суду не з`явилися. Від представника заявника - адвоката Соломонюка С.А. надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представники заінтересованих осіб також до суду не з`явилися, були належним чином повідомлені про день час та місце розгляду справи шляхом направлення повісток в електронні кобінети, про що свідчать довідки відповідального працівника. Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи проте до суду не з`явилися та наявні клопотання про розгляд справи без їх участі суд вважає, що може ухвалити рішення у цій справі Суд, вислухавши заявника та її представника, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи встановив наступне. [PERSON] , [INFO] документована паспортом виданим Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області від 23.07.1997, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , має РНОКПП [NUMBER] , відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] є інвалідом 2 групи та отримує пенсію за віком в сумі 4450,10 грн., через відділення Укрпошти (а. с. 8-11). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого повторно 29.05.1997 [PERSON] народився [INFO] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13), які перебували у шлюбі з 24.06.1989 (а.с. 12) Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів №356 від 10.07.1997 [PERSON] визнано опікуном над неповнолітнім онуком [PERSON] на час відсутності матері, оскільки у батька умови праці пов`язані з відрядженнями, а мати дитину залишила, проживає в Якутії, вихованням не займається (а. с. 17) За час неповноліття [PERSON] , заявниця всіляко домагалася від органів влади організації концертів для нього, оскільки він був піаністом. (а. с. 24-48). [PERSON] [INFO] документувався паспортом виданим Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області від 13.03.2007, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , мав РНОКПП [NUMBER] (а. с. 14-16) Акт №7 від 25.10.2024 р. засвідчує спільне проживання [PERSON] та її онука [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 19) Згідно відповіді командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, у висновком про службове розслідування військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, засвідчується статус зниклого безвісті молодшого сержанта [PERSON] під час виконання бойового завдання з захисту територіальної цілісності від агресії російської федерації (а. с. 20-23) 13.11.2025 н а виконання ухвали суду про витребовування доказів від 04.11.2025 від відділу ДРАЦС у м. Житомирі надійшов повий витяг з ДРАЦС громадян, щодо актового запису про смерть №00054704815 яким засвідчується смерть [PERSON] [INFO] в населеному пункті Спірне, Бахмутського району, Донецької області, України. Причина смерті -уштодження внаслідок військових дій. Також вказано, що 08.08.2025 видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Під час розгляду справи судом було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] [PERSON] . [PERSON] , та самого заявника [PERSON] які будули попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази чи відмову від їх дачі. 15.10.2025 [PERSON] в якості свідка засвідчив, що він несе службу у В/ [NUMBER] , заявник є бабусею його бійця [PERSON] у якого був позивний " [INFO] ". Йому відомо від [PERSON] , що бабуся виховувала його з дитинства, він дуже був з нею споріднений. Коли він був на ротації, а [PERSON] на службі він завозив бабусі гроші коли був на ротації. Одного разу [PERSON] перерахував йому на картку 15000,00 грн він їх передав, в наступні рази передавав по 9,10 тисяч гривень точні дати не пам`ятає але в 2024 році. Він також засвідчує, що і інші військові, що перебували не в зоні бойових дій передавали бабці гроші. В червні 2024 [PERSON] зник без вістіа, а зараз вже відомо, що він загинув.(надано в якості доказу квитанцію на 15000,00 грн (а.с.171) 15.10.2025 [PERSON] в якості свідка засвідчила, що заявник та [PERSON] є її сусідами, в будинку всі знали, що [PERSON] сама виховує онука та є його опікуном. Особисто їй [PERSON] говорила, що її постійнодопомагає, фактично утримує - онук [PERSON] бо постійно передає їй гроші , він військовий. Вона завжди захоплювалася ними. 15.10.2025 [PERSON] в якості свідка засвідчив, що заявник та [PERSON] є його сусідами. Він проживає в їх будинкуз 1982 року, та знає, що т.[PERSON] (так він називав заявника) опікувалася онуком з дитинства. Він знає, що [PERSON] коли в нього з`явився заробіток завжди допомагав бабці. Він бачив, як [PERSON] коли приїхдив на ротацію чи у відпустку купив якусь побутову техніку (ніс велику коробку), а згодом поїхав, отже щось купив для бабці. Як саме [PERSON] передавав гроші він не знає, але він достименно знає, що онук допомагав фінансово бабусі. 15.10.2025 [PERSON] в якості свідка засвідчила, що з дитинства [PERSON] виховувала бабуся, його батьків вона не бачила взагалі. Всі сусіди в будинку знають, що [PERSON] передає бабусі гроші, він військовий. Останнього разу бачила [PERSON] за пів року до того, як він зник безвісті, а як потім стало відомо загинув. 24.10.2025 в якості свідка було допитано заявник [PERSON] , яка засвідчила, що виховувала онука сама, його батьки ним не опікувалися. [PERSON] був дуже талановитим грав на фортепіано, був лауреатом престижних конкурсах в Україні та за кордоном. Вона для нього нічого не шкодувала, була і продюсером і художнім керівником, це був промінчик сонця для неї. У 31 рік [PERSON] пішов служити, бо була вже війна, а в 34 загинув. Коли [PERSON] пішов служити з того часу дуже допомагав фінансово, був її надією та опорю. Коли приїздив то все самостійно оплачував, купляв ліки, техніку, вона нічим не переймалася, але то було не часто. Коли він був на службі, гроші він передавав побратимами [PERSON] та [PERSON] , найбільше - 15000,0 грн, а так і 9-10 тисяч. Якби не його допомога вона б не змогла себе забезпечувати бо в неї пенсія всього 4000,00 грн. а вона має онкологічне захворювання та 2 групу інвалідності На запитання суду: "Чому онук передавав їй гроші, а не перераховував на картку?" відповіла: "Я не маю картки, пенсію оримую через Укрпошту, а коли тяжко хворіє її приносять додому" ( надано лист ГУ ПФУ в Житомирській області, про отримання пенсії через відділення поштового зв`язку (а.а172). Також суд задав питання: "Чи була для неї допомога [PERSON] , постійною, систематичною та чи було це для неї основним джерелом до існування?", відповіла : "А якже, , якби не допомога онука було б дуже тяжко" 24.10.2025 від представника заявника Соломонюка С.А. надійшла заява про витребування доказів - які знаходяться у володінні Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 04.11.2025 було задоволено заяву представника заявника Соломонюка С.А. та витребувано у відділу ДРАЦС у м. Житомирі відомості про смерть [PERSON] , [INFO] . 13.11.2025 від відділу ДРАЦС у м. Житомирі надійшов повий витяг з ДРАЦС громадян, щодо актового запису про смерть №00054704815 яким засвідчується смерть [PERSON] . Таким чином суд встановив, що опікуном [PERSON] з 1997 року була його бабуся - [PERSON] (заявник у справі якій наразі 76 років, інвалід 2 групи загального захворювання з пенсією 4450,10 грн). [PERSON] будучи військовослужбовцем В/Ч [NUMBER] Національної гвардії України, всіляко допомагав бабусі фінансово, передаючи грошові кошти через побратимів, проте у 2024 році він зник безвісті, а згодом було встановлено, що він загинув та 08.08.2025 року видано свідоцтво про його смерть. Наразі перед судом стоїть питання чи перебувала [PERSON] [INFO] на утриманні свого онука [PERSON] . Розглянувши справу по суті суд прийшов наступного. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України). Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Згідно із частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 753/21178/21 та від 11 вересня 2024 року № 335/4669/23. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебуванні на утриманні онука [PERSON] , який, як було встановлено під час розгляду справи помер [INFO] в населеному пункті Спірне, Бахмутського району, Донецької області, України. Причина смерті - ушкодження внаслідок військових дій, про що 08.08.2025 видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Метою встановлення вказаного юридичного факту є оформлення виплат по втраті годувальника та інших соціальних пільг. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Статтею 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків; б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», або є особами з інвалідністю; в) один з батьків, або чоловік (дружина), або дід, бабуся, брат чи сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) зайнятий доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років, і не працює; г) дід і бабуся - в разі відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати. Згідно зі статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Положеннями частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, яка діяла на час звернення [PERSON] з заявою у цій справі) зазначено осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Законом України № 3515-IX від 09 грудня 2023 року, зокрема, стаття 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладена у новій редакції. При цьому, частиною першою статті 16-1 вказаного Закону (тут і далі - у редакції Закону України № 3515-IX від 09 грудня 2023 року) встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. Відповідно до частини четвертої статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (у редакції, чинній на час смерті батька заявниці) сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва). Відповідно до статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого також має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У постанові Верховного суду №644/1574/23 від 05.11.2025 вказано, що для встановлення факту перебування на утриманні померлого військовослужбовця з метою отримання одноразової грошової допомоги необхідно довести, що надавана допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування. Факт нерегулярної допомоги у вигляді купівлі продуктів харчування, ліків, подарунків та проведення дозвілля, за відсутності доказів щодо розміру такої допомоги та її співвідношення з іншими доходами, не є достатньою підставою для встановлення факту перебування на утриманні. Показання свідків без підтвердження іншими об`єктивними доказами (банківські виписки, документи про доходи тощо) не можуть бути безспірним підтвердженням факту надання матеріальної допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів для існування. Процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом (заявою) щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. theUnitedKingdom ), п. п. 28 - 36. Series A №18). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення «питання що ініціюється судом». Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], тобто їй виповнилося 76 років, вона має 2 групу інвалідності загального захворювання (а.с.60) та отримує пенсію в сумі 4450,10 грн через Укрпошту (а.с.172) , а коли хворіє їй пенсію приносить поштар, вона не має картки будь-якого банку через що грошову допомогу від онука [PERSON] (військовослужбовця В/Ч [NUMBER] Національної гвардії України) їй передавали систематично його побратими в розмірах, що в двічі (9-10 тисяч гривень) , а інколи і в тричі (15000,00 гривень) перевищують її пенсію, коли він був на ротації він сам її забезпечував, для неї його допомога була основним та постійним та джерелом до існування тривалий час. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками, які узгоджуються з письмовими доказами. Дані про їх заінтересованість в результатах розгляду справи відсутні, ці показання логічні, взаємопов`язані, стосуються предмету доказування та не суперечать іншим доказам по справі. Отже, проаналізувавши обставини справи встановлені судом під час розгляду цієї справи, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд має достатньо підстав вважати що [PERSON] [INFO] знаходилась на утриманні свого онука - військовослужбовця В/Ч [NUMBER] Національної гвардії України [PERSON] [INFO] , що загинув в районі населеного пункту Спірне Донецької обл. внаслідок інтенсивного артилерійського обстрілу [INFO] та його допомога була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, враховуючи той факт, що [PERSON] одержувала пенсію в сумі 4450,10 грн. Отже, суд приймає рішення про задоволення заяви представника заявника. Щодо судових витрат. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (ч.7 ст.294 ЦПК України.

Outcome: approved