Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» Олексій Поляков звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №00-9879848 від 29.07.2024 у розмірі 11146,48 грн. [PERSON] просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 29 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» (первісний кредитор) та [PERSON] (боржник) укладено кредитний договір №00-9879848, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти на умовах, визначених у кредитному договорі. Вказаний кредитний договір укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердив, що йому у доступній та зрозумілій формі була надана вся передбачена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». У кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмірі й типу процентної ставки. Відповідно до умов договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту у розмірі 15% від суми кредиту, що складає 697,50 грн. Первісний кредитор на виконання умов договору кредиту надав відповідачу грошові кошти у сумі 4650,00 грн, а відповідач, відповідно, зобов`язувався повернути кредит разом з іншими платежами згідно з умовами договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує належним чином, в зв`язку із чим виникла заборгованість, яка становить 11146,48 грн, з яких: 5347,50 грн - заборгованість за кредитом, 5798,98 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Позивач набув право вимоги стягнення заборгованості за цим кредитним договором в результаті відступлення кредитором свого права вимоги до боржника. 20 січня 2025 року між первісним кредитором та позивачем було укладено договір факторингу № 20012025-МК/Ейс, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі, і до [PERSON] за кредитним договором №00-9879848 від 29.07.2024. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором №00-9879848 від 29.07.2024 не погашена. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 23 жовтня 2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а. с. 109), уповноважений представник в судове засідання не з`явився. У позовній заяві представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 10). 25.11.2025 до початку судового засідання від позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог до 9827,89 грн, яка обґрунтована проведеним аналізом нарахованих відсотків за кредитним договором, внаслідок якого зменшився розмір заборгованості. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Також 25.11.2025 до початку судового засідання через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, яку він просить врахувати під час ухвалення рішення. У відповіді на відзив представник позивача вказує, що підпис боржника відображено шляхом накладеннями електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого електронного підпису чи печатки, а в разі накладання на електронний документ електронного підпису чи печатки іншого виду - із застосуванням інших засобів і методів захисту інформації з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації. Таким чином, наданий позивачем кредитний договір № 00-9879848 від 29.07.2024 наданий до позовної заяви, є оригінальним документом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Крім того, у пункті 2.8. договору відповідачем зазначено наступний номер електронного платіжного засобу (банківської картки) № 5355-28XX-XXXX0239. У ст. 336 розд. І таблиці Переліку типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), до первинних документів, які фіксують факт виконання госпоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Отже, відповідач свідомо намагається ввести суд в оману та безпідставно зняти з себе зобов`язання за кредитним договором, оскільки документи, що підтверджують видачу кредитних коштів відповідачу подані разом з позовною заявою. Також позивачем долучено всі наявні докази, що передані в результаті факторингового ланцюгу та підтверджують зобов`язання Відповідача за кредитним договором. До позовної заяви долучено належну копію розрахунку заборгованості, який відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Алгоритм нарахування заборгованості узгоджений кредитним договором. Підписавши кредитний договір, позичальник надав свою згоду на сплату усіх зазначених у них платежів (процентів та винагороди), які були визначені за взаємною згодою сторін та недійсними не визнані. 22.11.2023 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023. Згідно прикінцевим положенням п. 17 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Відповідно до картки документа Закону № 3498-ІХ визначено, що дата публікації 23 грудня 2023 року, дата набрання законної сили - 24 грудня 2023 року. Тобто, з 24 грудня 2023 та протягом перших 120 днів (до 22.04.2024) розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %. Відповідно до листа Національного банку України від 20 лютого 2024 року «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надано роз`яснення щодо застосування Закону № 3498-ІХ, а також п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» з метою недопущення порушення прав споживачів. Згідно з роз`ясненнями у листі (п.2 щодо максимального розміру денної процентної ставки) Національним банком України було зазначено наступне: «Відповідно до пункту 17 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення» Закону про споживче кредитування тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто до 20 серпня 2024 включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). На підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто з 21 серпня 2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1%. Таким чином, протягом цього перехідного періоду норма про 1% ще не застосовувалася. Оскільки, її можна застосовувати тільки після завершення 240 днів. Оскільки в розрахунку після 240 днів застосовується процентна ставка 1,45%, позивачем подано заяву на зменшення позовних вимог. Таким чином відповідно Закону України «Про споживче кредитування» нарахування відсотків здійснюються наступним чином: У період з 29.07.2024 по 20.08.2024 - нарахування здійснювались за стандартною процентною ставкою, тобто 4 650,00 грн. (тіло Кредиту)*1,45/100 = 67,43 грн. в день, що за 23 дня становить 1550,89 грн. У період з 21.08.2024 по 22.10.2024 нарахування процентів має здійснюватися наступним чином: 4650,00 грн. (тіло Кредиту)*1,00 (процентна ставка)/100 = 46,50 грн. в день, що за 63 днів становить 2929,50 грн. Позивач стягує не 11146,48 грн., а 9827,89 грн. у зв`язку з перерахуванням процентів відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою місця його реєстрації згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1913200 від 21.10.2025: [ADDRESS] (а. с. 105). Згідно із відмітками поштового відділення поштове відправлення з судовою повісткою про виклик в судове засідання отримано адресатом (а. с. 112). 21.11.2025 до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції з приводу заявлених позивачем вимог, відповідач зазначив, що при зверненні до суду позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання первісним кредитором умов договору щодо надання відповідачу грошових коштів, в обумовленому договором розмірі, та факту невиконання позичальником умов кредитного договору. Крім того, відповідач зазначив, що у матеріалах справи відсутній оригінал кредитного договору та графіку погашення кредиту, відсутній детальний розрахунок заборгованості, з якого б було зрозуміло, виходячи з яких обставин формувалися суми грошових коштів, про стягнення яких просить позивач. Комісію за управління кредитом, яку просить стягнути позивач, відповідач вважає незаконною та несправедливою. Посилаючись на положення Закону України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, та на той факт, що кредитний договір між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено 29.07.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, вказав, що нарахування процентної ставки за вказаним кредитним договором повинно розраховуватись відповідно до чинного законодавства у розмірі 1 %. Також відповідач звернув увагу суду, що номер телефону, вказаний у кредитному договорі йому не належить, оскільки він змінив його ще у травні 2024 року. Одночасно у відзиві відповідач заявив клопотання про розгляд справи без його особистої участі (а. с. 118-121). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Клопотання сторін про розгляд справи без їх участі судом задоволені. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору,

Outcome: partial