Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Ткаченко\~Ю.О.надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики.\~В обґрунтування\~позову посилається\~на те,\~що 11.05.2021\~року між\~ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та [PERSON] \~укладено Договір\~позики №75528771,\~за умовами\~якого позикодавець\~надав відповідачу\~грошові кошти\~у розмірі\~2\~600,00\~грн,\~строком на\~30\~днів зі\~сплатою процентів\~у розмірі\~1,99\~%\~в день\~(базова\~процентна ставка/фіксована).\~19.05.2021\~року між\~позикодавцем та\~відповідачем за\~ініціативою останнього\~укладеного \~Додаткову угоду\~№75528771\~до Договору\~позики №75528771,\~за умовами\~якої позичальник\~збільшує суму\~позики на\~2\~400,00\~грн.\~Таким чином,\~загальний розмір\~позики становить\~5\~000,00\~грн.\~Договір та\~додаткова угода\~підписано електронним\~підписом позичальника,\~відтворений шляхом\~використання позичальником\~одноразового ідентифікатора,\~що був\~надісланий на\~вказану відповідачем\~електронну адресу\~у порядку\~визначеному ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію».\~Позикодавець на\~виконання умов\~договору та\~додаткової угоди\~виконав свої\~зобов`язання,\~зокрема передав\~відповідачу у\~власність грошові\~кошти в\~розмірі 5\~000,00\~грн,\~за посередництва\~платіжної установи\~ТОВ «ФК\~Фінекспрес».\~шляхом їх\~перерахування на\~платіжну картку\~відповідача.\~Враховуючи умови\~договору позики\~та додаткової\~угоди,\~та здійснені\~відповідачем платежі\~в рахунок\~погашення заборгованості\~за договором\~позики,\~які складають\~16\~557,92\~грн зокрема:\~5\~000,00\~грн -\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу;\~11\~557,92\~грн -\~сума заборгованості\~за відсотками.\~20.10.2021\~року ТОВ\~«1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~та ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ»\~уклали договір\~факторингу №\~2610\~від 26.10.2021\~року,\~за умовами\~якого останній\~набув право\~грошової вимоги\~до фізичних\~осіб боржників,\~в тому\~числі за\~договором позики\~№75528771\~від 11.05.2021\~року.\~03.04.2023\~року ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ»\~та ТОВ\~«ФІНПРОМ МАРКЕТ»\~уклали договір\~факторингу №\~030423-ФК\~від 03.04.2023\~року,\~за умовами\~якого позивач\~набув право\~грошової вимоги\~до фізичних\~осіб боржників,\~в тому\~числі за\~договором позики\~№75528771\~від 11.05.2021\~року.\~Відповідно до\~Реєстру прав\~вимог від\~03.04.2023\~року до\~договору факторингу\~№030423-ФК\~від 03.04.200\~року ТОВ\~«ФІНПРОМ МАРКЕТ»\~набуло права\~грошової вимоги\~до відповідача\~у сумі\~16\~769,12\~грн,\~з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 769,12 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед позикодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором позик на підставі договору факторингу. За таких обставин, позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 16\~557,92 гривень та понесені судові витрати. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.09.2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребувано в АТ КБ «Приват Банк» (ЄДРПОУ 14 360 570, юридична адреса: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, Україна) наступні документи/інформацію: - інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; - виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «Приват Банк» [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 11.05.2021 року по 14.05.2021 року; - виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «Приват Банк» [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 19.05.2021 року до 22.05.2021 року. 16.10.2025 року на виконання ухвали суду від 22.09.2025 року із АТ КБ «Приват Банк» надійшла затребувана інформація. У судове засідання представник позивача не з`явилася, до суду подала заяву у якій просить справу розглядати за відсутності представника ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача та провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові\~матеріали справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~суд дійшов\~наступного. Судом установлено, що 11.05.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 75528771 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 1bWNGFqGBV, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Відповідно до п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Згідно з п. 2 договору позики, сума позики 2\~600,00 грн, строк договору 30 днів, процентна ставка (базова) 1,99 % в день. Окрім того, 19.05.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 75528771 до договору позики № 75528 про надання споживчого кредиту від 11.05.2021 року, у якій позикодавець збільшив суму наданої відповідачу позики на 2\~400,00 грн. Загальний розмір позики становить 5\~000,00 грн. Додаткова угода підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором yQu7WFBVL9, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Факт видачі ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відповідачу [PERSON] грошових коштів у сумі 5\~000,00 грн на картковий рахунок підтверджується копіями платіжних інструкцій №c4039413-1d8c-4431-9b9c-f79d04989а12 від 11.05.2021 року та №b621b32c-a25a-4312-9a01-a9a98104839d від 19.05.2021 року про переказ коштів у загальній сумі 5\~000,00 грн на картку отримувача [PERSON] . Дане також підтверджується відповіддю АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», з якої убачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , що також підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] за періоди з 11.05.2021 по 14.05.2021 та з 19.05.2021 по 22.05.2021. Натомість відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено. За розрахунком позивача сума заборгованості відповідача за спірним договором позики становить 16\~557,92 гривень, яка складається із заборгованості за тілом позики у сумі 5\~000,00 гривень, заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами у сумі 11\~557,92 гривень. 26 жовтня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладений договір факторингу № 2610, за умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло право грошової вимоги, серед інших, у тому числі і до боржника [PERSON] за договором позики №75528771 від 11.05.2021 року, про що свідчить договір факторингу № 2610 від 26 жовтня 2021 року, акт прийому-передачі реєстру заборгованостей до договору факторингу № 2610 від 26 жовтня 2021 року, акт прийому-передачі інформації згідно реєстру заборгованості в електронному вигляді за договором факторингу № 2610 від 26 жовтня 2021 року, реєстр прав вимог № 2 до договору факторингу № 2610 від 26 жовтня 2021 року, акт звірки взаємних розрахунків за період січень 2021 року грудень 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» за договором № 2610 від 26 жовтня 2021 року. 03 квітня 2023 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до, серед інших, у тому числі і до боржника [PERSON] за договором позики №75528771 від 11.05.2021 року, що підтверджується договором факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року, актом прийому-передачі реєстру заборгованостей до договору факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року, актом прийому-передачі інформації згідно реєстру заборгованостей в електронному вигляді за договором факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року, реєстром заборгованості до договору факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року, актом звірки взаєморозрахунків за період з 03.04.2023 - 01.11.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» і ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» по договору факторингу 030423-ФК від 03 квітня 2023 року. Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Також згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд зауважує, що з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 75528771 від 11.05.2021 року, долученого позивачем, вбачається, що заборгованість за відсотками нарахована за період з 12.05.2021 року по 08.09.2021 року у розмірі 11\~557,92 грн. Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами\~ЦК України\~мають різний зміст. Відповідно до ч. 1\~ст. 251 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша\~статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта\~статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у\~статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц. У постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Так, судом встановлено, що відповідачем та позивачем у вказаному кредитному договорі погоджено строк кредитування - 30 днів, тобто до 10.06.2021 року. Разом із тим, згідно розрахунку заборгованості, долученого позивачем, вбачається, що відсотки за користування кредитом зі строком кредитування до 10.06.2021 року продовжували незаконно нараховуватися після закінчення строку основного зобов`язання. При цьому неповернення кредиту у визначений договором строк, в даному випадку після спливу строку кредитування 10.06.2021 року, свідчить не про продовження строку договору, а про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам\~ЦК України\~та висновкам Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~і охоронна норма ч. 2\~ст. 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Разом з тим, за умовами укладеного між сторонами договору позивач відповідно до\~ст. 1048 ЦК України\~має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 10.06.2021 року, а після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, та у разі прострочення позичальником грошового зобов`язання позикодавець має право на стягнення грошових коштів відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, однак у цій справі таких позовних вимог ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не заявлено, а тому суд доходить висновку щодо відсутності у позивача права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за простроченими процентами поза межами дії кредитного договору. Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками поза межами дії кредитного договору, тобто після 10.06.2021 року у розмірі 8\~955,00 грн є безпідставними та задоволенню не підлягають. Тож загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 75528771 від 11.05.2021 року становить 7\~602,92 грн, з якої: 5\~000,00 грн тіло кредиту, 2 602,92 грн проценти за користування кредитом (на сплату яких позичальник погодився відповідно до умов кредитного договору за користування кредитом строком у 30 днів), який є обґрунтованим, та таким, що обумовлений та погоджений сторонами в кредитному договорі, який недійсним в передбаченому законом порядку не визнаний та відповідав діючому на момент його укладення законодавству. Зазначений розрахунок заборгованості сумнівів у суду не викликає, коли доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом в межах строку кредитування відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захисту шляхом примусового виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи викладене, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано копію Договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 року, укладений між адвокатом Ткаченко Ю.О. та позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», витяг з акту №15-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 року, ордеру на надання правової допомоги адвокатом Ткаченко Ю.О., ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» серія АХ № 1149961 від 01.11.2024 року, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 2099. Загальна сума за виконані роботи складає 3 500,00 гривень. Враховуючи вищенаведене та подані суду документи, відсутність клопотання відповідача щодо зменшення розміру таких витрат, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3\~500,00 гривень, як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат. Враховуючи, що у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача має бути стягнено документально підтверджених понесених позивачем судових витрат, а саме 1 607,10 грн, виходячи з розрахунку: (розмір задоволених судових витрат 3 500, 00 грн) * 7\~602,92 грн (розмір задоволених позовних вимог) /16 557,92 грн (розмір заявлених позовних вимог). Згідно із ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача у сумі 1\~112,30 грн, виходячи з розрахунку: (розмір задоволених позовних вимог 7\~602,92 грн) * 2\~422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 16 557,92 грн (розмір заявлених позовних вимог) = 1\~112,30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial