Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

21 серпня 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09 травня 2023 року №769114 в розмірі 24\~096 грн 00 коп. В обґрунтування позову вказував, що 09 травня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №769114, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 3500 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені кредитним договором, на строк 360 днів. Вищевказаний кредитний договір було укладено в електронній формі. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а кредитні кошти були надані шляхом безготівкового переказу на його картковий рахунок. ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач зобов`язання щодо повернення коштів не виконала, у зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість в розмірі 24\~096 грн 00 коп., з яких: 3500 грн 00 коп. заборгованість за сумою кредиту; 20\~596 грн 00 коп. заборгованість за процентами; 0 грн 00 коп. заборгованість за комісією. 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №01022024-1, за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», в тому числі і до відповідача за кредитним договором №769114 від 09 травня 2023 року. З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач в письмовій формі звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, однак заборгованість залишилася не погашеною, тому він просив стягнути її з відповідача у судовому порядку. Відповідно до розпорядження керівника апарату Миргородського міськрайонного суду Іванко\~Л.С. №123/25 від 08.10.2025 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи в зв`язку із звільненням судді [PERSON] із займаної посади згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 02.10.2025. Автоматизованою системою документообігу суду справа передана на розгляд судді [PERSON] для продовження розгляду даної цивільної справи. У подальшому, відповідно до розпорядження керівника апарату Миргородського міськрайонного суду Іванко\~Л.С. №273/25 від 20.10.2025 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи в зв`язку із звільненням судді [PERSON] із займаної посади згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 14.10.2025. Автоматизованою системою документообігу суду справа передана на розгляд судді Городівського\~О.А. для продовження розгляду даної цивільної справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 18.09.2025 від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання в якому він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи належно повідомлена за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку відповідно до п.\~2 ч.\~7 ст.\~128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи клопотань про розгляд справи у її відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направила. Згідно з ч.\~2 ст.\~191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. Відповідно до положень ст.ст.\~280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 01.12.2025 про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст.\~509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст.\~526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст.\~530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст.\~527 ЦК України. Відповідно до ст.\~1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.\~625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.\~1 ст.\~1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що 09 травня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» і [PERSON] укладено Договір №769114 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3500 грн. на умовах визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Пунктом 1.4. вищевказаного кредитного договору передбачено, що строк кредиту становить 360 днів. Відповідно до умов договору Споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором (п. 4.4 договору). Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним (п.\~9.2. Договору). Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Селфі Кредит», клієнт [PERSON] , з якою укладено договір від 09 травня 2023 року №769114, ідентифікована товариством. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор «B112»; час відправки ідентифікатора позичальнику: 09 травня 2023 року об 11:56:23; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: +380956732392. Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» від 25 березня 2025 року №1-2503 ТОВ «Селфі Кредит» 09.05.2023 об 11:59:13 перерахувало на банківську картку [PERSON] кредитні кошти згідно договору №769114 в сумі 3500 грн. Таким чином, ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а остання отримала грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеним між ними кредитним договором, згідно якого сторонами було погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування. Пунктом 4.1. вищезазначеного кредитного договору передбачено, що товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення. Згідно з Договором факторингу від 01 лютого 2024 року №01022024-1 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Селфі Кредит» і боржниками. Відповідно до копії витягу з реєстру боржників до Договору факторингу від 01 лютого 2024 року №01022024-1 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору від 09 травня 2023 року №769114, загальна сума заборгованості по якому становить 24\~096 грн 00 коп. Згідно зі ст.\~512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09 травня 2023 року №769114, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасила, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів, а також залишок по штрафах. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 09 травня 2023 року №769114 в розмірі 24\~096 грн 00 коп., з яких: 3500 грн 00 коп. заборгованість за сумою кредиту; 20\~596 грн 00 коп. заборгованість за процентами; 0 грн 00 коп. заборгованість за комісією, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідно до ст.\~141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн. На підтвердження понесених витрат на надання правової (правничої) допомоги позивачем подано договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, акт наданих послуг №284 від 05 серпня 2025 року та детальний опис наданих послуг від 05 серпня 2025 року. Згідно з ч.\~2, 3 ст.\~137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.\~8 ст.\~141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Разом з тим, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи,

Outcome: partial