Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

27.08.2025 року представник позивача Онищенко С.В. звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 12.02.2019 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Дитина залишилась проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Враховуючи викладене вище, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі частини від усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.09.2025 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та роз`яснено відповідачеві його право подати відзив на позов (а.с.16-17). Позивачка та її представник належним чином повідомлялись про розгляд справи в суді, шляхом направлення на електронну адресу, зазначену в позові, копії ухвали про відкриття провадження. Додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направили. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення на адресу його реєстрації копії ухвали про відкриття провадження, про що свідчить поштовий конверт (а.с.20), який повернувся на адресу суду, як не вручений, за закінченням терміну зберігання. Своїм правом не скористався, відзиву на позовну заяву на адресу суду не направив. Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч.\~8\~ст.\~128,\~ч.\~1\~ст.\~131\~ЦПК України вважається доставленою. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, та неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву. Розгляд справи\~проводився без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Як встановлено судом, 12.02.2019 року позивач уклала шлюб з відповідачем (а.с.12). Від даного шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Шлюбні стосунки сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина залишилась проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивачка стверджує, що відповідач ухиляється від утримання своєї доньки та в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судовий захист майнових прав дитини передбачає звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання її майнових прав, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. На підставі ст. 180\~Сімейного Кодексу\~України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини відповідно до ст. 179 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно із ч.\~3\~ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Із наведеної норми слідує, що аліменти підлягають стягненню на користь того з батьків, з ким проживає дитина. При цьому спосіб стягнення аліментів (частина від доходу чи тверда грошова сума) обирається саме стягувачем аліментів. Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти у в розмірі частини від доходів відповідача щомісяця. Вирішуючи питання про розмір аліментів суд має виходити із приписів статті 182 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що існують правові підстави для задоволення позову. Крім того, обставин, які б вказували на неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу судом не встановлено, ним самим не зазначено, а отже суд погоджується із заявленим позивачкою в позові розміром аліментів. Додатково суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів передбачене вимогами чинного законодавства для забезпечення поліпшення майнового становища дитини, а законні права та інтереси відповідача не порушуються та не погіршують його матеріальне становище. Згідно ч.1\~ст.\~191\~СК \~України аліменти стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1.ч.1\~ст.430\~ЦПК України стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. На підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved