Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слобідського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстровано 01.11.2003 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 648. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 01.11.2003 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 648. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя та на розв`язання сімейних та побутових проблем. Внаслідок цього сторони втратили один до одного почуття поваги та кохання. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 29.04.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 13.05.2025 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Козій І.С. про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 12.06.2025 року залишено без задоволення клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Козій І.С. про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 23.06.2025 року провадження у справі зупинено в зв`язку з наданням подружжю строку для примирення терміном три місяці. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 23.09.2025 року провадження у справі поновлено. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначає, що [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, протягом наданого судом строку примирення подружжя не відбулося, позивач постійно проживає у м. Києві та взагалі не спілкується з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідачем 24.11.2025 року подано заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю за станом здоров`я з`явитись у судове засідання. Враховуючи ненадання відповідачем до заяви доказів поважності причин неприбуття у судове засідання, а також те, що це не перша неявка відповідача у судове засіданні, відповідна заява від 24.11.2025 року задоволенню не підлягає. Крім того, 21.11.2025 року до канцелярії суду відповідачем [PERSON] подано заяву, в якій вона просить надати подружжю додатковий строк на примирення терміном 6 місяців. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні проти надання подружжю додаткового строку на примирення заперечує, вказує на те, що судом вже надавався строк на примирення, протягом якого сторони не знайшли порозуміння. Також вказує на те, що заява відповідача спрямована на затягування розгляду справи. При цьому, суд зазначає, що ухвалою суду від 23.06.2025 року подружжю надавався строк на примирення терміном три місяці. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Позивач в особі свого представника у судовому засіданні заперечує проти надання додаткового строку на примирення та наполягає на розірванні шлюбу. У постановах від 30.05.2019 у справі № 442/6319/16-ц та від 11.06.2019 у справі № 605/434/18 Верховний Суд зазначив, що здійснення судом заходів до примирення подружжя, у тому числі надання сторонам строку на примирення, є правом суду, а не обов`язком, з огляду на що заява [PERSON] про надання додаткового строку на примирення задоволенню не підлягає. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 01.11.2003 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 648, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) серії [NUMBER] від 16.04.2025 року. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя шляхом неодноразового відкладення розгляду справи та шляхом надання сторонам строку для примирення. Однак протягом наданого судом строку примирення подружжя не відбулось, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд зазначає, що протягом шести місяців з часу звернення [PERSON] з позовом до суду подружжя, незважаючи на вжиті судом заходи щодо їхнього примирення, не примирилися, і позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Суд також враховує положення ст. 56 СК України, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, протягом наданого судом строку подружжя не примирилось, примушування до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved