Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого посилається на те, що 24.10.2013 року сторони уклали шлюб, від якого мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Після укладення шлюбу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в подальшому призвело до розірвання шлюбу. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 07.09.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Крім того, рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 09.09.2015 року зобов`язано стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 30.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] зазначає, що 04.03.2016 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Позивач вказує, що складна економічна ситуація в державі та військова агресія російської федерації спричинили інфляцію, що призвела до знецінення грошових коштів. Тому, на сьогоднішній день, сума аліментів (500 грн.) є надзвичайно мізерною та такою, що не відповідає реаліям життя. Оскільки, спільна дитина проживає з позивачем та потребує постійної підтримки рівня розвитку та здоров`я; проведення профілактичних заходів з охорони здоров`я та належного, здорового харчування; придбання одягу та інших життєво необхідних речей, а також збільшення законодавчо встановленого рівня прожиткового мінімуму та збільшення мінімального розміру аліментів, тому є необхідність у зміні розміру стягуваних аліментів. Відповідач офіційно не працевлаштований однак отримує дохід від тимчасових заробітків, тому позивач вважає за необхідне змінити розмір стягуваних аліментів, визначивши їх у частці від усіх його видів доходів. З урахування вищевикладеного, просить збільшити розмір аліментів, а саме: змінити розмір стягуваних із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягувати із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , місце народження: с.Зірне, Рівненського району Рівненської області, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 03.11.2025 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Позивач [PERSON] згідно письмової заяви підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить провести розгляд справи у її відсутності; не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Судова повістка надіслана відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, що вказана у довідці отриманій від УДМС України в Рівненській області. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із поштового відправлення R067035213691, [PERSON] за зареєстрованою адресою відсутній. На підставі вказаного положення ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач, належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце судового засідання. Відзиву [PERSON] не подав. Зі згоди позивача, що викладена у письмовій заяві її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 17.04.2014 року вбачається, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії рішення Березнівського районного суду Рівненської області (витяг з ЄДРСР) від 07.09.2015 року у справі №555/1318/15-ц, шлюб між сторонами розірвано (рішення набрало законної сили 18.09.2015 року). Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області (витяг з ЄДРСР) від 09.09.2015 року у справі №555/1334/15-ц, зобов`язано стягувати з відповідача на мою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 30.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (рішення набрало законної сили 22.09.2015 року). Із витягу з реєстру територіальної громади №2025/015222408 вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про зареєстрованих осіб у житловому будинку, виданої старостинським округом №2 с.Зірне Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 16.10.2025 року за №548 за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 04.03.2016 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 04.03.2016 року. Після державної реєстрації шлюб дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2\~ст.51\~Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст.180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Частиною першою ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, посилаючись на те, що стягувані з відповідача аліменти не покривають потреб дитини відповідного віку, крім того, з моменту набрання рішення законної сили, відповідач не здійснив жодного платежу по сплаті аліментів. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів на спростування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено підстави для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України. Крім того, у відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини за зміненим способом та розміром. У сукупності наведеного, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, у межах заявлених позивачкою позовних вимог в розмірі частки від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судові витрати у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved