Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

[PERSON] 27 жовтня 2025 року звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і відповідачем. У обгрунтування заявлених вимог зазначила, що сторони уклали шлюб 28 серпня 2020 року. Подружнє життя з відповідачем фактично припинено 21 вересня 2025 року через відсутність між подружжям взаєморозуміння, різниці поглядів на подружні обов`язки, життєві цінності та життя в цілому, подальше збереження шлюбу є неможливим. Від шлюбу є малолітня дитина: донька [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матерілами; запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Направлена судом на зареєстровану адресу місця проживання позивача копія ухвали про відкриття провадження у справі повернута до суду з відміткою установи поштового зв`язку на конверті від 05 листопада 2025 року про відсутність адресата за місцем проживання (а.с.18); позивачка надала заяву про підтримання позовних вимог (а.с.4). Відповідачу судом направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви, 05 листопада 2025 року відповідач надав до суду заяву про визнання позову (а.с.16). На підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 28 серпня 2020 року (а.с.6), мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.6 зворотній бік). Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Тому, зважаючи на взаємні відносини подружжя, та що в подальшому позивач не має наміру зберегти подружні відносини, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу належить повернути з державного бюджету 605,60 грн., що складає 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved