Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Короткий зміст позовних вимог \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , щомісячно, на її, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] користь, аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 (десять тисяч гривень) гривень, щомісячно, починаючи з дня подання даної заяви до суду до досягнення повноліття дитини; стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , щомісячно, на її, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] користь, аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 (десять тисяч гривень) гривень, щомісячно, починаючи з дня подання даної заяви до суду до досягнення повноліття дитини. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову вказано, що вона з [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з листопада 2007 року народження. З квітня 2025 року шлюбні відносини між ними припиненні, відповідач залишив родину та пішов до іншої жінки. Від фактичних шлюбних відносин мають двох неповнолітніх дітей: доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин відповідач частково надає матеріальну допомогу на утримання дітей, проте він сам вирішує в якій формі та у якому виді він буде допомагати дітям, не враховуючи їх справжні потреби у зв`язку із чим вона змушена звертатися до суду із позовом. [PERSON] офіційно не працює, проте має два гаражі в яких займається ремонтом автомобілів. Від цієї діяльності він має дохід від 70 до 120 тисяч гривень щомісячно. Дані обставини підтверджуються тим, що в березні 2025 року відповідач погасив сумісний сімейний борг шляхом перерахунку на кредитну картку 72 тисяч гривень, який утворився за час їх спільного життя. Крім того, в серпні 2025 року відповідач купив дочкам телефони на загальну суму 70 тисяч гривень і це при наявності у них справних гаджетів. Також він купив донькам електросамокат вартістю 25 тисяч гривень. Крім того, частково зробив закупи дітям до школи на суму 15 тисяч гривень. Інші потреби дітей стосовно харчування, лікування, оздоровлення, придбання необхідних речей, дозвілля повністю забезпечує вона. Проте вона вважає, що відповідач невиправдано витрачає кошти, які мають в першу чергу забезпечувати першочергові потреби дітей, а не їх забаганки та примхи. Тому вона вважає за необхідне урегулювати розмір аліментів, які повинен сплачувати відповідач на утриманні своїх дітей, які мешкають з своєю матір`ю у судовому порядку. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 24 вересня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.21) 09\~жовтня 2025\~року до\~суду надійшов\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~відповідач [PERSON] \~просить суд\~стягувати з\~нього аліменти\~на утримання\~доньок у\~розмірі 1/3\~частини від\~його доходу. Зазначив наступне. Позовна заява не містить ціни позову, яка відповідно до статті 176 частина 1 пункт З ЦПК України визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно статті 175 частина 1 пункт 5 ЦПК України позовна заява повинна містити в собі виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Відповідно статті 181 частини 3 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В позовній заяві відсутнє посилання на суттєву для позовних вимог про стягнення аліментів обставину, а саме, проживання неповнолітніх дітей з тим з батьків, який звертається до суду, також відсутні докази, які підтверджують цю обставину. Вважає, що позивачка з порушенням вимог сімейного законодавства України звернулась до суду з дійсним позовом, т.я. відсутні докази на підтвердження проживання неповнолітніх доньок, на утримання яких позивачка вимагає стягнення аліментів, з нею. Крім того, отримавши відомості про його реєстрацію, суд має уявлення, що за адресою зазначеної позивачем квартири зареєстровані обидва з батьків доньок. Позивачка не надала суду докази на правомочність свого звернення до суду. Таким чином, позовна заява [PERSON] містить в собі недоліки, а саме, відсутність ціни позову, відсутність доказів на правомочність її звернення до суду, які перешкоджають розгляду справи. Якщо суд, незважаючи на перелічене вище розгляне справу, то він заявляє, що з позовними вимогами [PERSON] він погоджується частково, визнаючи, що дійсно вони є батьками двох неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Він не заперечує обов`язковість своєї участі у матеріальному утриманні неповнолітніх доньок та завжди виконував свій обов`язок. Ця частина викладених позивачкою в позовній заяві фактів відповідає дійсності. Частина фактів, викладених в позові не відповідає дійсності, а саме, позивачка зазначила, що «я з [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з листопада 2007 року народження». В дійсності з початку 2006 року вони стали проживати разом однією сім`єю за адресою [ADDRESS] . За період їхніх фактичних шлюбних відносин у них народилось дві доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 06 грудня 2023 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб, який був розірваний рішенням Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 04 червня 2025 року. Після розірвання шлюбу між ним та позивачкою було досягнуто угоду, щодо його спілкування з доньками без перешкоди з її боку, про його добровільне матеріальне утримання неповнолітніх доньок без звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів, про що [PERSON] засвідчила особистою заявою. Згідно домовленості, він виконує свій обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей, сплачує вартість продуктів, іграшок; дитячого одягу, канцелярських та інших товарів для школи, а також сплачує дитяче дозвілля. Крім зазначених побутових речей, він дійсно придбав для доньок два сучасні телефони та електричний самокат; сплачуючи щомісячно частину вартості товару, придбаних в розстрочку. Звернення позивачки з позовом до нього про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх доньок обгрунтовано тим, що «після припинення шлюбних відносин відповідач частково надає матеріальну допомогу на утримання дітей, проте він сам вирішує в якій формі та у якому виді він буде допомагати дітям, не враховуючи їх справжні потреби». Зазначає, що придбання одягу для дівчат та товарів для школи було узгоджено з позивачкою, а телефони та самокат він придбав за проханням їхніх дітей. Після чого, позивачка вирішила звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання дітей, адже при його добровільних витратах на дітей позивачка не мала доступ до коштів, які він витрачав на доньок. В позові зазначено, що «інші потреби дітей стосовно харчування, лікування, оздоровлення, придбання необхідних речей, дозвілля забезпечує» вона, вважаючи, що він «невиправдано витрачає кошти, які мають, в-першу, чергу забезпечувати першочергові потреби дітей, а не їх забаганки та примхи». Звертає увагу суду, що позивачка не називає ці першочергові витрати, які необхідні і які понесла вона; не посилається на своє звернення до нього з вимогою сплатити ці потреби, на його відмову в цьому. Позивачка наполягає на тому, що він повинен сплачувати аліменти на утримання дітей, які мешкають з своєю матір`ю в судовому порядку». При цьому ніяких доказів на підтвердження мешкання дітей зі своєю матір`ю суду не надано, що протирічить статті 181 частини 3 Сімейного Кодексу України і не дає можливості вирішити позов. Позивачка досконало обізнана в питанні його доходів і активно вирахувала, що він може сплачувати на її користь щомісячно по\~20\~000,00\~грн.\~аліментів на\~утримання дітей.\~Такий висновок\~зроблений нею\~на підставі\~того,\~що він особисто сплатив її борг в 72 000,00 грн., який вона накопичила під час її окремого проживання в 2023 році, перерахувавши ці гроші на її рахунок, що підтверджується банківськими документами. Це він не має щомісячного доходу у розмірі від 70000,00 грн до 120 000 грн., який зазначила позивачка в позові. На теперішній час він не працює, але свої першочергові зобов`язання по утриманню неповнолітніх доньок виконує. Не відповідає дійсності твердження позивачки про наявність в його власності двох гаражів, він взагалі не має ні якої нерухомості у особистій власності, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Що стосується нерухомості, яка начебто належить йому, повинен зазначити наступне. В 2023 році він звертався до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання об`єктами права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] двох квартир, зареєстрованих на ім`я [PERSON] , транспортного засобу автомобіля марки MITSUBISHI LANCER, 2006 року випуску, придбаних за спільні наші кошти під час фактичного проживання однією сім`єю. На прохання [PERSON] , яка визнала його позовні вимоги, він надав суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду, т.я. вони досягли згоди відносно його позовних вимог про розподіл майна, придбаного ними підчас проживання однією сім`єю без шлюбу. Після розірвання шлюбу він отримав від розподілу майна зазначений вище автомобіль, який ним був реалізований для погашення особистих боргів [PERSON] . На теперішній час він не має особистого житла, орендує однокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] (вартість оренди на місяць складає 7000,00грн. та сплата комунальних послуг), що підтверджується договором оренди. Таким чином, позивачка, не надавши ніяких доказів розміру його доходу, вирішила визначити його на свій розсуд; виходячи з аналізу його витрат на її користь та їх неповнолітніх дітей, яких він любить і завжди, по можливості, балував. Наведені разові витрати у вигляді смартфонів та електросамокату не доводять, що він має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки у розмірі 20 000,00 грн. щомісячно. Його попередні витрати на дітей пояснюються наявністю у нього кредитного договору, за рахунок якого він зараз існує, до поки у нього не буде постійної роботи, яка втрачена в зв`язку зі станом здоров`я. Аналізуючи його попередні витрати на дітей, позивачка не надала суду ніяких відомостей про свої доходи, обійшовши мовчанням місце роботи, розмір доходу, а також, що [PERSON] є власником нерухомості, а саме, житла за адресою [ADDRESS] ; житла за адресою, [ADDRESS] . У нього є проблема з пошуком роботи, т.я. його стан здоров`я , а він страждає на ряд захворювань ( наслідки черепно-мозкової травми (1997року), травми колінних суглобів (травень 2025року), гіпертонічна хвороба, вериброгенна радикулопатія) не дозволяє йому займатися працею, яка потребує великих навантажень. Військово-лікувальна комісія при [INFO] від 23.06.2025 року за наявністю перелічених захворювань визнала його придатним до служби в військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), мед підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, 0З, охорони. Розуміючи необхідність виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей, вважає об`єктивно можливим надання донькам щомісячного утримання у розмірі третини від його доходу. Йому відомо, що допоки він вважається непрацюючим, аліменти з нього можуть стягуватися, виходячи з середнього заробітку по регіону, в якому він проживаю. При вирішенні питання про розмір аліментів, вважає, судом будуть враховані викладені обставини та норми, права, визначені статтею 182 Сімейного Кодексу України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивачка своїм позовом не довела суду, що, по-перше, має підстави для свого звернення, по-друге, що розмір аліментів на утримання неповнолітніх доньок, який вона пропонує стягувати в твердій грошовій сумі щомісячно з нього, є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дітей, по-третє, яким чином вона сама приймає участь в утриманні. Перелічені нею потреби доньок (харчування, лікування, оздоровлення, придбання необхідних речей) не виходять за межі звичайних потреб дітей, в оплаті яких він приймав участь. Виходячи з наведеного, вважає неможливим задоволення в повному обсязі позов них вимог позивача [PERSON] , не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх доньок у частковому розмірі від доходу, а саме 1/3 його частини. Викладені ним обставини підтверджуються копією рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 04.06.2025 року про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , копією договору купівлі-продажу транспортного засобу (автомобіля марки MITSUBISHI LANCER), копією розписки [PERSON] , копією договору оренди житла [PERSON] від 09.06.2025 року, Інформацією з держреєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта; копією військово-облікового документу на ім`я [PERSON] , копією документів по кредитному договору на ім`я [PERSON] з випискою платежів та операцій, копією товарних чеків відносно витрат на утримання дітей. Згідно статті 178 частина 7 ЦПК України відзив на зустрічний позов надається у термін, визначений законом. Відповідно статті 178 Цивільно-процесуального кодексу України, прошу прийняти до розгляду його відзив на позов [PERSON] «про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей» у справі № 209/6598/25, та розглянути запропонований ним варіант розміру аліментів, які з нього будуть стягнуті на утримання неповнолітніх доньок. (а.с.24-25) 15.10.2025 троку суду позивачем [PERSON] була надана відповідь на відзив.(а.с. 61-64) У своєму відзиві відповідач зазначає, що не має постійного доходу, офіційно не працює, хворіє на ряд хронічних захворювань, не володіє нерухомим чи рухомим майном та погасив нібито її борг у розмірі 72000 грн. у березні 2025 року за рахунок коштів від продажу автомобіля. Наведені твердження не відповідають дійсності з наступних підстав. 1. Щодо твердження відповідача про відсутність доходу. Відповідач активно здійснює господарську діяльність із ремонту автомобілів, має в користуванні гаражні приміщення, де постійно працює та отримує прибуток. Це підтверждується фотографіями з соціальних мереж, на яких відповідач, [PERSON] , фіксує і викладає фотографії розбитої автівки до проведених ним робіт, і повністю відреставрованої після, на фоні воріт гаражів за адресою: [ADDRESS] . За часів їхнього співмешкання і офіційного шлюбу, а не близько 18 років, сума коштів, яку він отримав за подібний обсяг робіт дорівнювала 300 000-350 000 грн. Крім того, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 26.09.2025 року [PERSON] зареєстрував ФОП із видом діяльності КВЕД: 45.20 - Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, а вже 29.09.2025 року припинив діяльність. Такий короткий строк свідчить про свідоме ухилення від офіційного декларування, а не про відсутність реальної роботи. 2.Щодо хронічних захворювань відповідача. За час співмешкання з [PERSON] та під час офіційно зареєстрованого шлюбу, разом близько 18 років, відповідач ніколи не жалівся на стан свого здоров`я та не звертався до лікарів. Щодо відсутності у відповідача нерухомого майна. У відзиві відповідач заявляє, що не має нерухомості. Разом із тим, надаю суду відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно де міститься реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна. Житлове приміщення було, передано нею відповідачу за договором дарування від 24.04.2025року. Копія договору дарування із його помешкання за адресою: [ADDRESS] , зникла. Це підтверджує, що відповідач має реальні фінансові можливості, але навмисно приховує доходи та майновий стан. 4. Щодо тверджень про погашення нібито його боргу. У відзиві відповідач стверджує, що у березні 2025 року він сплатив її борг (хоча борг був спільний, оскільки в той час вони проживали в офіційному шлюбі) 72000 грн., ніби то з коштів від продажу автомобіля. Але з наданої [PERSON] копії договору купівлі-продажу транспортного засобу вказано, що автівку було відчужено лише у червні 2025 року за ціною 45000 грн. До того ж покупцем автівки є [PERSON] , яка є рідною сестрою відповідача. Фактично автівкою Мітсубісі ланцер відповідач користується і нині. 5.Щодо потреб дітей та розміру аліментів. Позивач зазначає, що зареєстрований з ними в одному помешканні, за адресою: [ADDRESS] , і вона не надала доказів, що він не мешкає з ними спільно, і не утримує дітей. Але в своєму відзиві відповідач сам надає копію договору оренди житла, за адресою: [ADDRESS] , яке знаходиться у правобережній частині міста, в той час, як школа і гуртки, які діти відвідують, знаходяться на лівому березі, біля помешкання по [ADDRESS] де вона проживає разом з дітьми. Вона виховує двох неповнолітніх доньок віком 9 і 14 років. Їхня старша донька [PERSON] , дуже важко переживає розлучення батьків. У зв`язку з цим, вони неодноразово звертались до психіатра, і їй було назначено лікування, яке триває донині. Довідки, висновки, та рецепти на зазначені ліки додає. Також додає квитанції про оплату консультацій з психіатром та психологом та акт обстеження житлово-побутових умов проживання здобувана освіти. Діти потребують коштів на: харчування, одяг, ліки, побутові потреби, оплату шкільних витрат, гуртків, транспортних витрат тощо. Середньомісячна вартість утримання дітей становить не менше 40000 грн. Тому, суму 20 000грн. є обґрунтованою та пропорційною реальним потребам дітей і не перевищує можливостей відповідача, враховуючи його фактичну діяльність у сфері автосервісу та відчуження майна у 2025р. 6.Щодо порушення подавання та визначення ціни позову. Відповідно до п.3 ч. 1 ст.5 Закону України « Про судовий збір», позивач у справах про стягнення аліментів звільняється від сплати судового збору. Вимога про визначення ціни позову у фіксованій сумі і сплаті держмита в даному випадку є юридично необґрунтованою, оскільки позов не є майновим, у розумінні ст.176 ЦПК України. \~ \~ 20.10.2025 року відповідач надав пояснення, в яких зазначив наступне. Доказуючи наявність у нього доходу, який на думку позивача, дає підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 20 000,00 грн. щомісячно, позивач надала суду в якості доказів фото «з соціальних мереж, на яких відповідач [PERSON] фіксує і викладає фотографії розбитої автівки до проведених ним робіт, і повністю відреставрованої після, на фоні воріт гаражів за адресою : [ADDRESS] » . Вважає, що ці фото не можна визнати належними доказами. Відповідно статті 77 ЦПК України : Належними є докази, які містять інформацію, щодо предмета доказування.2.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленні судового рішення.3.Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.4.Суд не бере до розгляду докази, що стосуються предмета доказування. Позивач не обґрунтував належність представленого доказу для підтвердження свого позову. Зміна його рішення про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців пов`язана зі зміною його особистих обставин, а не з бажанням ухилитися від офіційного декларування, а його бажання зареєструватися і припинити діяльність ФОП відбулось після того, як було відомо про відкрите провадження по справі про стягнення з нього аліментів. Наголошує, що його стан здоров`я підтверджується висновком військово-лікарської комісії, а не наявністю чи відсутністю його скарг позивачеві на стан здоров`я. Відомості про наявність чи відсутність у нього нерухомого майна додані ним до відзиву на позовну заяву. Відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, представлене суду позивачем, стосується нерухомого майна власника [PERSON] і ніяким чином не пов`язане із ним. У відповіді на відзив позивач зазначив адресу нерухомого майна, начебто належного йому, « [ADDRESS] », а відомості з реєстру, представленого позивачем, містять адресу нерухомого майна [ADDRESS] ». Відомостей про власника нерухомого майна за адресою [ADDRESS] суду не надано. Представлені позивачем суду відомості щодо перереєстрації транспортного засобу легкового автомобілю марки MITSUBISHI LANCER, 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] , не мають ніякої інформації щодо власника автомобіля, а тому це інформаційне сповіщення не може бути належним доказом щодо предмета доказування у справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Акт обстеження житлово-побутових умов проживання здобувана освіти [PERSON] , [INFO] , складений за запитом соціально-психологічної служби 22 травня 2025 року, доданий позивачем до його відповіді на відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, не є підтвердженням проживання 2 неповнолітніх дітей зі своєю матір`ю на час її звернення з позовом. Відсутність доказів проживання неповнолітніх дітей з позивачем протирічить статті 181 частини 3 Сімейного Кодексу України і не дає можливості не тільки вирішити позов, а навіть його прийняти. Додані позивачем до відповіді на відзив рецепти на ліки; висновки онлайн-роз`яснення (бесіди) психіатра, невролога; платіжні інструкції про сплату за інформаційно-консультативну бесіду з ФОП можуть бути використані при вирішенні питання додаткових витрат, на які потребує дитина, що передбачено Сімейним Кодексом України. Розмірковуючи щодо потреб дітей та розміру аліментів, позивач стійко додержується позиції, що відповідач повинен утримувати дітей у розмірі, зазначеному в позові; при цьому не надає ніяких доказів джерела співмірного утримання нею неповнолітніх доньок. Він ніколи не відмовлявся від виконання обов`язку по утриманню його неповнолітніх доньок, але він вважає, що розмір витрат по утриманню повинен бути розумний та співмірний з потребами дітей. Звертає увагу, що вимоги позивача до суду, викладені у її відповіді на відзив на позовну заяву, не можуть бути розглянуті судом, т.я. як такі, що не відповідають вимогам статті 182, статті 183 ЦПК України. Якщо у своєму відзиві на позов [PERSON] він намагався донести наявність недоліків позовної заяви, то зараз наголошує, що позовна заява про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] до [PERSON] не відповідає вимогам статті 175 частина 3 пункт 3, статті 176 частина 1 пункт З ЦПК України і до неї повинні бути запровадженні норми ст.185 ЦПК України, а не сприймання позиції позивача, що за її розумінням зазначений позов «не є майновим у розумінні ст.176 ЦПК України». Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Послалась на обставини викладені у відповіді на відзив. Просить задовольнити вимоги в повному обсязі. Додатково пояснила, що доньки мешкають разом із нею, але вона не може отрмиати довідку про склад родини, оскільки вона не зареєстрована за адресою їх мешкання. Сама вона є ФОП з 25.08.2025 року, отримала Грант у 300000 грн., на які закупила матеріали для бізнесу. Але на даний час доходу від підприємницької діяльності немає. В той же час працює неофіційно, довідку про доходи надати не може. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] - адвокат Ярош І.В. в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог позивача. Виклала та підтримала позицію відповідача, який визнав позовні вимоги частково згідно поданого Відзиву на позовну заяву та наданих пояснень від 20.10.2025 року. Надалі позивач та представник відповідача надали суду заяву про проведення судового розгляду без їх присутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін надалі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.6) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.7) Згідно військово-облікового документу №041020211455779700001, солдат [PERSON] , [INFO] , придатний до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), мед підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони. (а.с.28) Рішенням Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 04 червня 2025 року розірваний шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.29) 11.06.2025 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №1244/2025/5404463, згідно якого [PERSON] передав у власність [PERSON] транспортний засіб марки «Mitsubishi Lancer», 2006 року випуску. (а.с.30) Згідно договору оренди житла від 19.06.2025 року [PERSON] зобов`язаний сплачувати орендну плату у розмірі 7000 грн. за проживання в квартирі по [ADDRESS] . (а.с.32) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості щодо [PERSON] відсутні. (а.с.33) Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 22612,50 грн. (а.с.35) Згідно виписки за кредитним договором за період з 29.09.2025 року по 25.09.2030 року, [PERSON] має заборгованість перед АТ «УКРСИББАНК» у розмірі 200000,00 грн. (а.с.36- 39, 40-44, 58-59) Згідно фіскальних чеків, відповідач [PERSON] купував речі та продукти харчування донькам .(а.с. 46-56) та перераховував грошові кошти [PERSON] (а.с.57) Згідно інформації про перереєстрацію транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer», 2006 року випуску остання перереєстрація автомобіля відбулась 11.06.2025 року.(а.с.71-72) Згідно акту обстеження від 22 травня 2025 року, проведено обстеження умов проживання [PERSON] , [INFO] , та встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю- [PERSON] , сестрою- [PERSON] , 2015 року народження за адресою: [ADDRESS] . (а.с.73) Згідно інформації від Опендатабот ФОП [PERSON] - основний вид діяльності 45.20. Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів. Дата реєстрації - 26.09.2025 року, дата припинення: 29.09.2025 року.(а.с.76) Квитанції про оплату ліків , консультацій, та висновок онлан- роз`яснення . (а.с.77-85) Згідно довідки від 19.10.2025 року, згідно якої [PERSON] був членом садового товариства "Коксохімік 3". (а.с.88) Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.(а.с.89-93) Згідно довідки від ТОВ "Абонент ХХІ" від 05.11.2025 року про склад сім`ї, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . (а.с.101) Згідно наданих виписок з АТ КБ "Приватбанк" зазначений рух коштів по банківському рахунку позивача [PERSON] (а.с.102-104) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ч.2\~ст.51 Конституції України, ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із\~ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3\~ст.181 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1\~ст. 183 СК України). При визначенні розміру аліментів, відповідно до\~статті 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 184 СК України\~передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті (Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Неможливість визначення аліментів у частці від заробітку (доходу) може виникнути, наприклад у випадках, коли платник аліментів постійно проживає на території іноземної держави та відомості про його доходи отримати неможливо. Ускладненим та водночас таким, що порушує інтереси дитини, є стягнення аліментів у випадках, коли платник аліментів приховує свої доходи з метою ухилення від їх сплати. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує\~постанова Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006року №3«Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~(п. 17). Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів. Держава Україна проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, яка позбавлена належного батьківського піклування, реалізує його в одному із положень даної статті\~СК. Зокрема частина 3 встановлює, що якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою\~статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року №3«Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно зі\~статтею 180 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання кожної доньки, у твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 грн , щомісяця. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною першою\~статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. При цьому,\~статтею 184 СК України\~врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1-3 зазначеної статті\~СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, аналізуючи положення статті\~182\~та\~184 СК України\~слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абзацом 2 частини 2\~статті 182 СК України. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. При цьому, згідно частини 6\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до\~статті 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial