Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Позивач ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором № 2018455075 від 01.04.2018. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.04.2018 між Акціонерним товариством "ОТП БАНК" та [PERSON] укладено вказаний кредитний договір згідно із яким банк надав позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язався кредит повернути, сплатити проценти за користування ним, а також сплатити інші платежі, визначені даним кредитним договором. В свою чергу, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення суми боргу за договором не виконав ні перед первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС", що набуло право вимоги за кредитним\~договором № 2018455075 від 01.04.2018 на підставі договору факторингу за № 18/08/21 від 18.08.2021. Таким чином, у результаті невиконання відповідачем умов кредитного договору у відповідача перед ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" утворилась заборгованість у сумі 9414,56 грн, що складається із суми заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000,00 грн та заборгованості по відсотках в розмірі 3414,56 грн., в зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за договором та понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Разом із поданням позову представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Ухвалою від 13.10.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Судом встановлено, що 01.04.2018 між Акціонерним товариством "ОТП БАНК" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 2018455075, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві споживчий кредит, а клієнт зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, що передбачені цим договором, а також здійснити інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором у повному обсязі. Відповідно до пункту 1 договору банк надав позичальнику кредит, а позичальник отримав його на таких умовах: 11935,82 грн - на придбання товару у продавця 1 - ТОВ "Епіцентр К", 1193,58 грн - на сплату комісії за надання кредиту, 300,00 грн - на сплату послуг за надання виписок в електронному вигляді. Загальний розмір кредиту - 13429,40 грн. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом використовувалась фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Строк на який надається кредит визначено графіком платежів, дата повернення кредиту - 01.01.2019. Вказаний кредитний договір підписаний особисто позичальником [PERSON] 01.04.2018, підписавши анкету-заяву на отримання кредиту/ опитувальний лист, відповідач підтвердив, що ознайомився з Тарифами Банку та приєднується до Договору про порядок підписання правочинів, зміст якого йому повністю зрозумілий і з яким він повністю погоджується; Тарифи Банку та Договір про порядок підписання правочинів розміщені на сайті банку www.otpbank.com.ua. Крім того, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому викладено інформацію щодо умов кредитування, а також додатки до нього у вигляді графіку платежів та розрахунку вартості споживчого кредиту з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, орієнтовного графіку споживчого кредиту. Долученою до матеріалів справи копією розписки підтверджується, що відповідач отримав емітовану на його ім`я картку АТ "ОТП Банк" з номером [NUMBER] . На підтвердження факту придбання відповідачем у ТОВ "Епіцентр" товарів у кредит позивачем надано суду відповідні рахунки, видаткові накладні та специфікацію до кредитного договору. 18.08.2021 між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" укладено договір факторингу № 18/08/21, відповідно до умов якого АТ "ОТП Банк" за плату відступило позивачеві своє право грошової вимоги до боржників, в тому числі право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2018455075 від 01.04.2018. Згідно з витягом № 1 з додатку № 1 до договору факторингу № 18/08/21 та розрахунком заборгованості станом на 18.08.2021 заборгованість [PERSON] за договором за кредитним договором № 2018455075 від 01.04.2018 складає 9414,56 грн, з яких 6000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту та 3414,56 грн - заборгованість по відсотках. Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими суду документами. Всупереч умовам договору, відповідач не виконав зобов`язання, відтак заборгованість ним на даний час не погашена. Також з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" 23.06.2025 направляло на адресу відповідача вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка була проігнорована останнім, доказів протилежного суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України. Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням останнім зобов`язань за укладеним ним договором позики. Вказані правовідносини є цивільно-правовими та регулюються Цивільним кодексом України. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ч. 2 ст. 628 ЦК). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України предбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 530, ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 512 ЦК України регламентує, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ст. 1084 ЦК України). Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин, розглянувши матеріали справи, враховуючи конкретні її обставини та те, що відповідач не виконав умови договору кредиту і не повернув борг ні позичальнику, ні позивачу, одночасно відповідачем не спростовано обставин отримання та використання ним кредитних коштів і розміру заборгованості, зазначеного в наданому позивачем розрахунку, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" слід задовольнити та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2018455075 від 01.04.2018 в розмірі 9414,56 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 13861 від 28.08.2025. У зв`язку з тим, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. Що стосується заявлених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн, суд зазначає таке. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Пунктом 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що дана цивільна справа є малозначною, типовою для даної категорії справ, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку без проведення судових засідань з викликом сторін. Нормами ЦПК України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Гонорар адвоката має бути розумним з урахуванням витраченого адвокатом часу. Витрати мають бути обґрунтованими, документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн позивачем надано договір про надання правової допомоги № 43453613 від 02.01.2025; додаткову угоду до вказаного договору № 2018455075 від 25.08.2025; акт 2018455075 від 25.08.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконаних робіт, надання послуг) та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, від 25.08.2025. Дослідивши вказані докази, враховуючи об`єм та характер наданих послуг, їх складність, категорію справи, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн відповідають критеріям реальності (їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин. Вказана сума на думку суду є об`єктивно обґрунтованою, співмірною зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, доказів протилежного сторонами до справи не надано. Зазначені витрати були реально понесені позивачем у зв`язку із зверненням до суду за захистом свого порушеного права та є необхідними для забезпечення права на правову допомогу. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved