Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача Представниця Паладич А.О. в інтересах довірителя ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулась в Галицький районний суд Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики № 4564524 від 12 квітня 2023 року в сумі 34\~900 гривень. Вирішити питання розподілу судових витрат, а саме стягнути 2\~422 гривні 40 копійок сплаченого судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 квітня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики №4564524, який підписаний шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору, товариство надало [PERSON] фінансовий кредит на умовах строковості, платності, зворотності, а він зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума виданого кредиту - 10\~000 грн, із базовою процентною ставкою за перший день користування позикою 20.80%; із базовою процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики 2.5%; знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 0,01%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день % (не застосовується в період карантину) 2,7 %. - строком на 21 день(до 03 травня 2023 року). Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, у зв`язку з чим - станом на 28 липня 2025 року - виникла заборгованість в загальному розмірі 34 900 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 10\~000 гривень, простроченої заборгованість за відсотками 24\~900 гривень. 25 липня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 01.02-55/23 відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» право вимоги до [PERSON] 23 квітня 2024 року ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінило назву (найменування) на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». А\~тому,\~ТОВ «СВЕА\~ФІНАНС» просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики в сумі 34\~900 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. В судове засідання відповідач, обізнаний про час та місце розгляду справи не з`явився. Таким скеровано клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого такий позов визнав частково, зокрема в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 10\~000 гривень та відсотків в розмірі 2\~100 гривень. 2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. В силу положень частини 1\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1статті 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (частина 1статті 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 дав судам роз`яснення, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивача в межах заявлених ним вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 квітня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики № 4564524 (а.с.-12). Пунктом 2 Договору позики передбачено параметри та умови Позики, параметри, порядок і графік повернення Позики та сплати Процентів, а саме: сума позики 10\~000 гривень; строк позики 21 день; базова процентна ставка за перший день 20,80 %; базова процентна ставка з другого дня користування позикою 2,50 %; дата повернення позики 03 травня 2023 року; знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 0,01%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день % (не застосовується в період карантину) 2,7 %. Відповідно до пункту 4 Договору позики, проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики. Додатком № 1 до Договору позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 4564524 від 12 квітня 2023 року є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. З паспортом споживчого кредиту який місить відомості кредитодавця, умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та порядок повернення кредиту, відповідач ознайомився 12 квітня 2023 року, про що свідчить використання одноразового ідентифікатора NI10cDxrJR(а.с.13-14). Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlickСredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (нова редакція) затверджені наказом № 15/08/2022 від 15 серпня 2022 року(а.с.15-25). Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачу нараховано 24 900 грн. відсотків за користування кредитом(а.с.26). З довідки № КД-000030548/ТНПП від 19 травня 2025 року слідує, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» (надалі Компанія), яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (Рішення НБУ про включення до Реєстру платіжної інфраструктури та видачу ліцензії від 27 квітня 2023 року № 21/764-рк), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код за ЄДРПОУ\~39861924) відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: 1) Дата 12 квітня 2023 року; 2) Номер платежу 97075dd8-01ae-406d-93d1-2ff90d4d6589; 3) Сума 10000.00 грн.; 4) Отримувач Земан Іван - ЕПЗ номер [NUMBER] (а.с.28). Підписання вказаної довідки підтверджується Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису(Дата та час: 16:20:11 12.06.2025) (а.с.29). 25 вересня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 01.02-55/23, п. 2.1. та 2.2. якого передбачено, що у відповідності до умов цього Договору, Клієнт відступає(передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором (а.с.30-33). Положеннями п. 3.1.3.Договору факторингу № 01.02-55/23 від 25 вересня 2023 року передбачено, що право вимоги переходить до Фактора з моменту підписання цього Договору після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей за Кредитними договорами. Разом з Правами вимоги Фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені Договором. Відповідно до п 4.1.Договору факторингу № № 01.02-55/23 фінансування (ціна Договору) складає 824\~320,69 грн. Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 9312 від 27 вересня 2023 року ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» сплатило на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 827085,29 грн з призначенням платежу «Оплата Фінансування згідно Договору факторингу № 01.02-55/23 від 25 вересня 2023 року без ПДВ.»(а.с.34). Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01.02-55/23 від 25 вересня 2023 року, під порядковим номером 751 вказаний відповідач за договором № 4564524, а сума заборгованості 34 900 грн. Згідно із рішенням єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» № 1 від 25 березня 2024 року, вказане товариство змінило назву (найменування) на ТОВ «СВЕА ФІНАНС»(а.с.38). Статут позивача затверджено рішенням учасника ТОВ «СВЕА ФІНАНС» від 25 березня 2024 року № 1. Згідно із Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних особі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо позивача від 26 березня 2024 року передбачено вид економічної діяльності 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у. (основний)(а.с.48). Судом встановлено, що змістом спірних правовідносин є вимога позивача про повернення суми споживчого кредиту, нарахованих відсотків та відшкодування понесених судових витрат. 3.Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених частиною 2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи\~ за\~ відсутності сторін. Враховуючи наявність клопотання позивача та відповідача про розгляд справи у їхню відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності таких. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259, частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини 4 статті 268\~ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Частиною 1 статті 2 ЦПК України, визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із положеннями частини першої 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При розгляді заявлених вимог, суд виходить з наступних положень національного законодавства, що врегульовують форму укладеного між сторонами спору договору. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України). За приписами частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальні умови виконання зобов`язання визначені статтею 526 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України). Разом з тим, форма правочину визначена статтею 205 ЦК України, частиною 1 якої передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначені Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронна комерція це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-комунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру. Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт)може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Правила вчинення підпису у сфері електронної комерції визначено ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», згідно з якою, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України "Проелектронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Нормативне правове врегулювання кредитних правовідносин визначено Главою 71 ЦК України «ПОЗИКА. КРЕДИТ. БАНКІВСЬКИЙ ВКЛАД». За приписами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (частини 3 статті 1056-1 ЦК України). Згідно з частиною 7 статті 1056-1 ЦК України, особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначенні Законом України «Про споживче кредитування». Так пунктом 1-1 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено поняття договору про споживчий кредит, згідно кого це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Разом з тим, споживчий кредит (кредит) це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»). Частиною 1 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Відповідно до частини 4 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС=(ЗВСК/ЗРК)/t? 100%, де ДПС-денна процентна ставка; ЗВСК-загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК-загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Згідно із частиною 5 вказаної статті, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені статтею 512 ЦК України. Так, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини 1 статті 512 ЦК України). Статтею 514ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Поняття договору факторингу міститься у статті1077 ЦК України, згідно частини 1 якої за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Мотиви та висновки суду, щодо заявлених вимог. Щодо вимог про стягнення тіла кредиту Судом встановлено, що 12 квітня 2023 року між первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» як кредитодавцем та відповідачем як позичальником укладений Договір позики № 4564524 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) ( далі по тексту Договір позики), який відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Таким чином, з огляду на дотримання сторонами спору вимог ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію» при вчиненні електронних правочинів суд дійшов висновку, що між первісним кредитором та відповідачем укладений Договір позики № 4564524 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 12 квітня 2023 року у формі електронного договору. На виконання Договору позики № 4564524 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 12 квітня 2023 року, первісний кредитор 12 квітня 2023 року на карту відповідача [NUMBER] перерахував кошти у розмірі 10 000,00 грн. Дана обставина підтверджується довідкою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» № КД-000030548/ТНПП від 19 травня 2025 року. Суд зазначає, що саме дана платіжна банківська карта № [NUMBER] вказана в реквізитах відповідача у Договорі позики № 4564524 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 12 квітня 2023 року. Відтак, первісний кредитор зобов`язання щодо надання кредиту виконав належним чином. Відповідно до умов Договору факторингу№ 01.02-55/23 від 25 вересня 2023 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача, що узгоджується і з положеннями статтей 1077 та 1078 ЦК України. Відповідач у визначений строк до 03 травня 2023 року кредит не повернув. Судом встановлено, що матеріали не містять доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення позивачеві суми кредиту та нарахованих відсотків у повному обсязі протягом строку кредитування, тобто до 03 травня 2023 року. Отже, в силу умов Договору позики № 4564524 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 12 квітня 2023 року, положень статті 1054 ЦК України, пункту 1-1 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» відповідач зобов`язаний повернути суму отриманого кредиту. Таким чином, суд дійшов висновку про підставність вимог позивача про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. Разом з тим, суд не погоджується із розрахунком позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками. Так,\~статтею 251 ЦК України\~встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. За змістом частини 1\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною 1\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (справа №202/4494/16-ц), яка в силу частини 4\~статті 263 ЦПК України\~має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Суд вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом може здійснюватись на підставі статті 1048 Цивільного кодексу України виключно протягом строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частини 2\~статті 1050 ЦК. Так, пунктом 2. Договору визначено, що позика надається строком 21 день, тобто до 03 травня 2023 року. Умов про пролонгацію кредитного договору за ініціативою товариства або про автопролонгацію договір не містить. Таким чином, враховуючи, що після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, вимоги позивача про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії Договору, тобто після 03 травня 2023 року, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Враховуючи, що позивач ніяк не пояснив правової природи нарахованих відсотків в сумі 24 900 грн. та строку їх нарахування, суд вважає, що до стягнення підлягають лише відсотки в сумі 7 080 грн., нараховані відповідно до п. 2. як плата за користування кредитом в межах строку кредитування та строку дії договору, тобто в межах 21 дня. Базова процентна ставка за перший день користування позикою 20.8% (10\~000*20,8%/100=2\~080 грн.). Базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 2.5% в межах 2-21 дня (10\~000*2,5%*20 днів/100=5 000 грн.). Загальна сума боргу за відсотками 7\~080 грн. За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в сумі 17 080 грн, з яких 10 000 грн. - іло кредиту, 7 080 грн. відсотки за користування кредитом. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до\~статті 141 ЦПКУкраїни\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частина 2 статті 141 ЦПК України). Представник позивача просив стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 2\~422.40 грн. Оскільки позов задоволено частково, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у сумі 1 185 грн. 85 коп. судового збору (із розрахунку: 17\~080*2\~422 ,40 / 34\~900). Відповідно до статей\~526,\~530,\~533,\~612,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial