Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

До Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшов позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 19254 грн із повідомленням про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «ФК «ЄАПБ» понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (3028 грн судового збору за подання позовної заяви та витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням їх огляду за місцем знаходженням доказів, забезпеченням доказів - в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). У обґрунтування позову зазначено, що 09.05.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений договір позики № 2891885, п. 1 якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник - повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, сплатити плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього договору відповідач підтвердив ознайомлення на сайті первісного кредитодавця із повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 5.1. п. 5 договору). Також погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlіскСгеdit» (на умовах повернення позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciva (далі - Правила), їх зміст, суть, об зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі (п.п. 5.3. п. 5 договору). Ці Правнла є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору. П. 21 цього договору передбачено його укладення у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями із використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 14/06/21, згідно якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає їх згідно реєстрів боржників. Згідно реєстру боржників № 31 від 25.09.2024 до договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 19254 грн, з яких: 6000 грн основна сума боргу, 1254 грн борг за відсотками, 12000 грн борг за пенею. 23.05.2025 ухвалою судді Крюківського районного суду Полтавської області справу передано за підсудністю до Автозаводського районного суду міста Кременчука. 25.06.2025 справа отримана Автозаводським районним судом міста Кременчука та протоколом автоматизовного розподілу між суддями передані судді Мельник Н.П. 27.06.2025 відкрите провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29.07.2025 до суду надійшла заява представника відповідача про ознайомлення із матеріалами електронної справи. 31.07.2025 судове засідання не відбулося за клопотання представника відповідача. 04.08.2025 представником відповідача наданий відзив на позовну заяву, згідно якого просять відмовити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у задоволенні позовних вимог та стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати. При цьому, зазначивши попередній розмір витрат на правничу допомогу в сумі 25000 грн. У обгрунтування відзиву зазначено, що на підставі договору позики, відповідач, за твердженням позивача, отримав кредит на суму 6000 грн зі сплатою процентів за користування позикою. Відповідач повністю заперечує проти позовних вимог, оскільки кредитні кошти від кредитора та інших фінансових установ у вказаний період часу, не отримував. Зазначають, що позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження позовних вимог, оскільки жодних відносин у відповідача з кредитором або позивачем не було; грошові кошти не отримував шляхом зарахування на банківську карту або шляхом видачі готівки. До позову не додані докази отримання коштів відповідачем. Номер телефону, за допомогою якого відбулась ідентифікація відповідача, останньому не належить. При цьому, зі змісту договору позики вбачається (п. 2), що в позику передається 2000 грн, а не 6000 грн, як зазначено в позові; строк позики 30 днів; процентна ставка 0,825 % (фіксована). Орієнтовна загальна вартість позики 2495 грн. Позовна заява не містить розрахунку суми заборгованості, про яку зазначено в позові. Враховуючи умови наданого позивачем договору, незрозумілими є вимоги про стягнення 6000 грн в якості основної заборгованості; 1254 грн процентів; 12000 грн пені. Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту, на які посилається позивач, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин та не підлягають врахуванню, оскільки відповідач з ними не ознайомлювався і не підписував. Якщо приймати до уваги пропозицію укласти договір про надання позики та акцепт оферти, то ними визначено, що строк користування кредитом 30 днів. За твердженнями позивача, кошти були надані 09.05.2024, тобто строк повернення коштів закінчився 08.06.2024. На думку сторони відповідача, навіть якщо відповідач отримував кошти від кредитора, то відсотки за користування такими коштами можуть бути нараховані виключно в межах строку кредитування. Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі Закон № 2120-IX), розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнений п. 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику наданий кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). П. 2 ч. 3 розділу ІІ Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування. Оскільки позивачем пеня нарахована за період з 09.05.2024 під час дії воєнного стану, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. 06.08.2025 представником позивача надане клопотання про витребування доказів та відповідь на відзив, згідно якого позивач вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності\~до умов\~кредитного договору,\~його підписання\~здійснювалось \~електронним підписом\~позичальника,\~відтвореним шляхом\~використання одноразового\~ідентифікатора,\~надісланого на\~номер мобільного\~телефону,\~вказаного позичальником\~при укладанні\~договорів. Представник позивача зазначає, що сторони узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Для укладення вищевказаних договорів в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм позичальником власноруч. Відповідач має у системі інтернет сторінку з розміщеною пропозицією (офертою), на якій розміщена інформація про підприємство, скановані копії правовстановлюючих документів, фінансові звіти про діяльність підприємства, та пропозиції (оферти) щодо видачі кредитів з правилами їх отримання та повернення. Так, у договорі оферти зазначено, що клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті товариства, вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. На думку сторони позивача, укладення угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором (позикодавцем) не було б укладено, що і є доказом фактичного підписання оригіналів кредитних договорів та надання йому примірника оригіналів договорів. Отже, факт укладення кредитного договору відповідачем в електронній формі доведений, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Щодо доказів перерахування коштів відповідачу, сторона позивача зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних (позичкових) коштів за укладеними з первісними кредиторами, договорів, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором (позикодавцем), ці документи відповідно до п. 35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Згідно ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта є банківською таємницею. Представник позивача зазначає про відсутність можливість надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75 (далі Положення № 75) встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а первісні кредитори, позивач не є банківської установою, тому на них дія цього Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються. Позивач звернувся до первісного кредитора з відповідним запитом про надання інформації щодо надання детального розрахунку заборгованості за укладеним договором. Після надходження запитуваних доказів, позивачем буде направлене суду шляхом подання клопотання про долучення доказів. Перерахування коштів\~на платіжну\~карту відповідача\~за укладеним\~договором безпосередньо\~здійснене операторами\~онлайн-послуг\~платіжної інфраструктури,\~що не\~здійснюють операцій\~з готівковими\~грошима,\~а перекази\~коштів здійснюються\~виключно у\~безготівковій формі,\~видаткові касові\~ордери на\~суму переказу\~не складаються.\~Умовами угод\~з банками\~-\~екваєрами,\~від яких\~фактично надходять\~на картки\~клієнтів кошти\~до переказу,\~передбачене надходження\~від компанії\~загальних сум\~поповнення карток\~за визначений\~період,\~а не\~сум окремих\~транзакцій,\~в зв`язку\~з цим\~виділення транзакції\~як окремого\~платежу із\~зазначенням призначення\~у банківській\~виписці не\~є можливим. Крім того, як зазначає сторона позивача за весь період перебування права вимоги за вказаним договором у ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач не здійснював додаткових нарахувань і не застосовував штрафних санкцій до боржника. Відтак, позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором, нараховану первісним кредитором. Вимога про стягнення заборгованості не містить вимогу про стягнення неустойки (штрафу, пені). З 11.08.2025 по 05.09.2025 включно суддя перебувала у щорічній відпустці. 30.09.2025 у судове засідання з`явився представник відповідача. 30.09.2025 ухвалою суду оголошено перерву\~у судовому\~засіданні, витребувано від АТ «ПриватБанк» інформацію щодо наявності у [PERSON] карткових рахунків, відкритих у банку станом на 09.05.2024 та щодо належності йому карткового рахунку № [NUMBER] ; а також виписки по рахунку за номером картки № [NUMBER] , належної [PERSON] за період з 09.05.2024 по 13.05.2024 з детальною інформацією щодо призначення платежу і джерел надходження коштів. 04.11.2025 судове засідання не відбулося за заявою представника відповідача у зв`язку із ненадходженням витребуваної судом інформації від АТ «ПриватБанк». 05.11.2025 до суду надійшла від АТ «ПриватБанк» витребувана інформація, згідно якої ім`я [PERSON] емітована платіжна картка № [NUMBER] та відкритий відповідний банківський рахунок із зазначенням їх повних номерів. Надана виписка по рахунку № [NUMBER] за період з 09.05.2024 по 13.05.2024. 28.11.2025 у судовому засіданні представник відповідача надав пояснення із викладенням своїх заперечень проти вимог позовної заяви, обставин, зазначених представником позивача у поданих суду заявах по суті справи, а також щодо інформації, отриманої від АТ «ПриватБанк», що на його думку не підтверджує перерахування коштів відповідачу. Заслухавши представника відповідача, дослідивши докази по справі, з`ясувавши обставини справи, судом 28.11.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення на підставі ст. 244 ЦПК України, відклавши його ухвалення та проголошення на 16 год 30 хв 02.12.2025. Щодо укладення договору позики. Судом установлено, що 09.05.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений договір позики № 2891885, п. 1 якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник - повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, сплатити плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього договору відповідач підтвердив ознайомлення на сайті первісного кредитодавця із повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 5.1. п. 5 договору). Також погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СlіскСгеdit» (на умовах повернення позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciva (далі - Правила), їх зміст, суть, об зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі (п.п. 5.3. п. 5 договору). Ці Правнла є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору. П. 21 цього договору передбачено його укладення у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями із використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». П. п. 1.3, 2.3, 18 договору передбачено, що пеня грошові кошти, що нараховуються на суму позики у передбачених договором випадках за невиконання позичальником умов договору у розмірі 2,70 % в день. Якщо сума позики, зазначене у п. 2 договору, не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право у випадку невиконання умов договору, нараховувати пеню у розмірі, визначеному у п. 2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи «BankID НБУ» (п. 23 договору) П. 21 договору передбачено домовленість сторін про його укладення за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечено споживачу через веб-сайт у порядку передбаченому\~Законом України\~«Про електронну\~комерцію» із використанням споживачем електронного підпису у вигляді направленого йому коду на номер мобільного телефону. При цьому, у частині договору, що містить анкетні дані сторін, зазначено, що позичальник скористався електронним підписом одноразовим ідентифікатором CQ3А75, яким підписаний також і додаток № 1 до договору (таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит). Крім того, договір та додаток № 1 до нього містить персональні дані позичальника із зазначенням його прізвища, імені, по батькові, дати народження, РНОКПП, паспортні дані, зареєстроване місце проживання, телефон, електронну пошту, реквізити платіжної картки. Наведена сукупність відомостей про фізичну особу, що не перебувають у відкритому доступі, виключає використання їх сторонньою особою за винятком їх протиправного збирання та обробки. Однак, відповідач не надав відомостей про звернення до правоохоронних органів щодо повідомлення про вчинення щодо нього шахрайських або будь-яких протиправних дій. Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, якщо відповідно до актів цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію») Такий договір укладається шляхом акцепту оферти через інформаційно-телекомунікаційну систему із застосуванням електронного підпису, зокрема\~одноразового ідентифікатора та прирівнюється до письмового. Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Моментом підписання електронної правової угоди є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Оскільки, договір підписаний позичальником в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, тому такий правочин вважається укладеним. Про допустимість\~такої форми\~укладення правочинів\~зазначено у\~постановах Верховного Суду від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19, від 22.09.2022 по справі № 234/7163/20, від 12.06.2023 по справі № 263/3470/20. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення кредитного договору із введенням одноразового ідентифікатора та зазначенням інформації щодо його особистих даних та реквізитів банківської картки, на яку перераховані кошти. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт первісного кредитодавця за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позичальником та відповідачем не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 по справі № 404/502/18; від 09.09.2020 по справі № 732/670/19, від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19. З урахуванням наведеного, доводи позивача про укладення між первісним кредитором та відповідачем договору позики є доведеними. Щодо надання кредитних коштів. Судом установлено факт надання кредитних коштів на виконання умов договору позики згідно інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк», згідно якої на ім`я [PERSON] емітована банківська картка № [NUMBER] із зазначенням повного її номера та номера банківського рахунка. Долучено виписку по рахунку за номером картки № [NUMBER] за період з 09.05.2024 по 13.05.2024 з інформацією про переказ 09.05.2024 (в день підписання договору позики) грошових коштів в сумі 2000 грн, тобто у розмірі позики, обумовленої договором. Суд звертає увагу, що у вказаній виписці збігаються дата укладення договору та дата перерахування коштів, сума кредиту та дані платіжної картки, на яку здійснений переказ коштів. На операції по перерахуванню коштів через оператора послуг платіжної інфраструктури не розповсюджується дія Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена\~постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, що встановлює загальні правила, види стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Наведене підтверджує факт отримання позичальником кредитних коштів в сумі 2000 грн та спростовує доводи відповідача щодо недоведеності перерахування йому коштів. Відповідач не скористався процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог в частині неотримання ним 2000 грн. Разом з тим, матеріалами справи не доводиться вимога позивача про стягнення із відповідача боргу на загальну суму 6000 грн, тому в цій частині вимога підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача 2000 грн. Щодо стягнення заборгованості за процентами. Ст.\~599\~ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦПК України (ст. 1050 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За умовами договору та додатку № 1 до договору позики позики кредит у 2000 грн наданий строком на 30 днів з 09.05.2024 по 08.06.2024, процента ставка 0,825 % (фіксована) на день, процентна ставка за понаднормове користування 2,70 % в день, сума процентів за 30 днів становить 495 грн. П. 4 договору передбачено, що проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дату отримання та повернення на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості. Згідно п. 6 договору позики сторони, що позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредиту або строку виплати позики, встановлені договором, на підставі поданого до позикодавця звернення із визначеною датою у електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку дії договору здійснюється шляхом укладення додаткової угоди. Позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після його закінчення. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування коштами, отриманими в позику та зміну дати повернення суми кредиту, а також доказів застосування первісним кредитодавцем автопролонгації матеріали справи не містять. Після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч. 2 ст.1050 ЦК України\~припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом. У таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2\~ст. 625 ЦК України, що регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування. Зазначене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 по справі № 310/11534/13-ц, від 04.06.2019 по справі № 916/190/18, від 08.11.2019 по справі № 127/15672/16-ц, від 23.06.2020 по справі № 536/1841/15-ц, від 26.01.2021 по справі № 522/1528/15-ц. Відповідно до умов договору позики відповідач отримала грошові кошти в сумі 2000 грн строком на 30 днів із визначеною датою їх повернення 08.06.2024. Починаючи з 09.06.2024 первісний кредитор не вправі був нараховувати проценти, а надалі до відносин між сторонами договору позики застосовуються положення ст. 625 ЦК України. Інших обґрунтованих та детальних розрахунків матеріали справи не містять та представником позивача не надані. З урахуванням наведеного, сума заборгованості за процентами, що підлягає стягненню за період дії договору позики становить 495 грн. Щодо набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором факторингу. Судом установлено, що 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 14/06/21, згідно якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає їх згідно реєстрів боржників. П. 1.1 договору факторингу установлено, що фактор зобов`язується передати кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (проценти), процент за порушення грошових зобов`язань, право одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші відомості зазначені у відповідних реєстрах боржників, що формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами акта приймання -передачі відповідного реєстру згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений печатками акт приймання - передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору факторингу. Згідно п. 9.1 договору факторингу із змінами та доповненнями відповідно до додаткової угоди № 7 від 13.06.2022, договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінченій строку дії договору, договір автоматично пролонгується на кожен наступний рік. Згідно реєстру боржників № 31 від 25.09.2024 до договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 19254 грн, з яких: 6000 грн основна сума боргу, 1254 грн борг за відсотками, 12000 грн борг за пенею. Відступлення права вимоги відповідає положенням ст. 1077 ЦК України, згідно якої за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, позивач на законних підставах набув право грошової вимоги до відповідача, однак в межах сум стягнення, установлених судом під час розгляду справи. Щодо стягнення заборгованості за пенею за кожен день неналежного виконання відповідачем зобов`язання. З 24.02.2022 відповідно до\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану"» в Україні введений режим воєнного стану. Законом України № 2120-IX від 15.03.2020 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнений п. 18, згідно якого у період дії воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику наданий кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також\~розділ IV\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» доповнений п. 61, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4\~ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. На підставі викладеного, суд погоджується із доводами представника відповідача, що вимога щодо стягнення з відповідача пені за кожен день неналежного виконання зобов`язання в сумі 12000 грн задоволенню не підлягає. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом (ст. 204 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010 зроблений висновок, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину про те, що вчинений правочин вважається правомірним, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ст. 639 ЦК України). Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», далі - Закон). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України, іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному ст. 12 Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.ч. 7, 12 ст.11 Закону). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (ст.ст.\~12,\~13, 81 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порЗ урахуванням зазначеного, судом установлені порушення відповідачем умов договору шляхом неналежного виконання взятих на себе зобов`язань. Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України). З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на 12,96 % від 19254 грн на загальну суму 2495 грн (2000 грн заборгованості за основною сумою боргу + 495 грн проценти за користування кредитом). Оскільки позов задоволений частково на 12,96 %, з відповідача на користь позивача на підставі ч. 1\~ст.141 ЦПК України\~підлягає стягнення судовий збір, пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 392,43 грн (12,96 % від 3028 грн).

Outcome: approved