Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

ТОВ "Юніт\~капітал"\~через свою\~представницю -\~за посадою\~Марію Хлопкову\~звернулося до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~в сумі\~39\~388,60\~грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.06.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 658931016 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - www.moneyveo.ua,\~ознайомився із\~правилами надання\~грошових коштів\~у позику,\~які єневід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій указав свої персональні дані. [PERSON] підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Відразу після вчинених відповідачем вказаних дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 8\~000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності шляхом перерахування суми кредиту на його банківську карту, а [PERSON] зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов укладеного договору. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01 строком до 28 листопада 2019 року. Згодом, після неодноразового укладення додаткових угод, сторони продовжили строк дії договору. Відповідно право вимоги за кредитним договором № 658931016 від 06.06.2023 перейшло до ТОВ ««Таліон плюс» 08.08.2023 відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 243 до договору факторингу. 10.10.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» був укладений договір факторингу № 10/1024-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 10.10.2024 первісного кредитора до нового кредитора перейшло право вимоги до відповідача. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» був укладений договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 658931016 від 06.06.2023. Відповідач не виконує умови взятих на себе зобов`язань, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. На час звернення до суду заборгованість за кредитним договором становить 39 388,60 грн, яка складається із заборгованості з тіла кредиту в розмірі 8\~000,00 грн та заборгованості з несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 31 388,60 грн. Посилаючись на наявність у правонаступника права вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «Юніт капітал» просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 39 388,60 грн та понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового субору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.09.2025 вказана справа передана за підсудністю до Чигиринського районного суду Черкаської області. Дана справа відповідно до автоматичного розподілу справ 30.09.2025 передана на розгляд у провадження судді Попельнюха А. О. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 06.10.2025 позовна заява залишена без руху, позивачеві наданий строк для усунення недоліків. 08.10.2025 від представниці позивача Хлопкової М. С. через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 17.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників. Судом постановлено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів із дня відкриття провадження у справі. Відповідачеві встановлений строк на подання відзиву. Під час підготовки до розгляду справи по суті судом встановлено, що відповідач [PERSON] правом подання відзиву по позов не скористався, жодних заяв або клопотань суду не надав, у свою чергу представниця позивача за посадою [PERSON] проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представниці позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом установлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини, що виникли між сторонами спору, є договірними відносинами, пов`язаними із отриманням позики та відповідальності за порушення взятих на себе позичальником зобов`язань, тому до їх правового врегулювання застосуванню підлягають норми Розділу ІІ «Загальні положення про договір» та Глави 71 Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» Книги П`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України. Також, під час розгляду вказаної цивільної справи суд ураховує загальні засади цивільного судочинства, зокрема принцип змагальності сторін, нормативне визначення якого надано у статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій покладено на кожну із сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Статтею 1054 Цивільного кодексу України регламентовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" (Закон № 1734-VII) договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 1734-VII договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 205 Цивільного кодексу України визначені вимоги до форми правочину, відповідно до вказаної норми регламентовано, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регламентовані Законом України «Про електронну комерцію» (Закон № 675-VIII). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону № 675-VIII). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. У свою чергу частиною 5 статті 11 Закону № 675-VIII встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Вимогами ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII передбачено, що у разі укладення електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII). Під час розгляду справи судом установлено, що 06.06.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] за допомогою електронного сервісу, що міститься на сайті www.moneyveo.ua, шляхом заповнення анкети-заяви був укладений договір кредитної лінії № 658931016 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Згідно до п. 2.1 договору кредитодавець зобов`язувався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 8 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачеві кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 8 000,00 грн строком на 5 років, до 06.07.2028 (п. 7.3., п. 11.1. договору). Як передбачено п. 3.1. договору, позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 27 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Пунктом 3.2. договору сторони узгодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Порядок погашення процентів за користування кредитом та відсоткову ставку сторони погодили в п.п. 7-8 договору, де дисконтна процентна ставка становить 1,26 % на день, стандартна процентна ставка становить 2,98 % на день. Відповідно до вимог п. 9.2.2. договору позичальник зобов`язувався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відразу після укладення договору 06.06.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило грошовий переказ грошових коштів у сумі 8 000,00 грн на платіжну карту відповідача № 4149-43XX-XXXX-1919, зазначену ним в п. 5.1. договору, що підтверджується даними виписки по картковому рахунку, наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Всупереч умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 39 388,60 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 8 000,00 грн та заборгованості з несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 31 388,60 грн, що підтверджується наданими суду розрахунками заборгованості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України; (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). За змістом статей 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшли права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Дія вказаного договору факторингу неодноразово продовжувалася шляхом укладення ряду додаткових угод. Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 31 від 31.12.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони продовжили строк дії вказаного договору до 31.12.2023. Судячи з витягу з реєстру прав вимоги № 243 від 08.08.2023, до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 658931016 від 06.06.2023. 10.10.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» був укладений договір факторингу № 10/1024-01, на виконання умов якого право вимоги повернення боргу за кредитним договором № 658931016 від 06.06.2023 на суму 39 388,60 грн, боржником за яким є [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», про що свідчить витяг з реєстру прав вимоги № 2 від 10.10.2024. Як установлено судом, 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого та витягу з реєстру боржників від 04.06.2025 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 658931016 від 06.06.2023 на суму 39 388,60 грн. Зазначені договори факторингу не визнавалися в судовому порядку недійсними, доказів протилежного суду не надано, тож у суду немає сумнівів щодо переходу до позивача права вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 658931016 від 06.06.2023 на суму 39 388,60 грн. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є й невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. Суд погоджується із наданими позивачем розрахунками заборгованості за кредитним договором, оскільки вони відповідають умовам укладеного відповідачем з первісним кредитором договору та не суперечать вимогам законодавства. Відповідач вказаний розрахунок не спростував, відзиву на позов та власних розрахунків суду не надав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про доведення факту невиконання відповідачем [PERSON] своїх кредитних зобов`язань, що є порушенням прав позивача, обраний позивачем спосіб захисту порушеного цивільного права відповідає вимогам статті 16 Цивільного кодексу України. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Під час розгляду питання про розподіл судових витрат суд ураховує таке. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 05/06/25 від 05.06.2025 з додатком № 1, додаткову угоду № 25770782142 від 05.06.2025 до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25 від 05.06.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025, згідно з яким вартість наданих адвокатським бюро послуг у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором із [PERSON] становить 7 000,00 грн, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність від 05.06.2025. Вказані витрати є обґрунтованими, відповідають обсягу виконаних адвокатом робіт та складності справи. За таких обставин, з урахуванням не подання відповідачем клопотання про зменшення суми витрат на правничу допомогу, задоволення за наслідками розгляду справи судом у повному обсязі позовних вимог ТОВ «Юніт капітал», стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача також підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн, а всього 9 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved