Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, поданим та підписаним її представником - адвокатом Величко О.С., що діє на підставі договору про надання правничої допомоги № 21/25 від 26.09.2025, що підтверджується ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1128238 до відповідача Долинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), у якому (позові) просила: - визнати неправильним прізвище [PERSON] , а саме « [PERSON] », що вказане в актовому записі цивільного стану про шлюб за № 4 від 09.05.1984, складеного виконавчим комітетом Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області та встановити, що правильним прізвищем [PERSON] є « [PERSON] »; - внести зміни до актового запису цивільного стану про шлюб за № 4 від 09.05.1984 (р/н 00020894633), складеного виконавчим комітетом Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, а саме, виправити прізвище [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] »; - визнати неправильним прізвище [PERSON] , а саме « [PERSON] », що вказане в актовому записі цивільного стану про розірвання шлюбу за № 10 від 21.03.1991, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Устинівського районного управління юстиції у Кіровоградській області та встановити, що правильним прізвищем [PERSON] є « [PERSON] »; - внести зміни до актового запису цивільного стану про розірвання шлюбу за № 10 від 31.03.1991 (р/н 00064894358), складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Устинівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, а саме, виправити прізвище [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, а згодом після розірвання шлюбу повернулася до дівочого прізвище, однак як у актовому записі про укладення шлюбу так і у актовому записі про розірвання шлюбу допущені помилки у написанні її прізвища, а саме замість правильного « [PERSON] » невірно зазначено як « [PERSON] ». За наявності такої розбіжності їй було відмовлено у видачі дублікатів свідоцтв про укладення та розірвання шлюбу, оригінали яких вона втратила. Зазначена обставина у вигляді наявності розбіжності у написанні її прізвища у зазначених документах перешкоджає їй у реалізації своїх прав, зокрема на пенсійне забезпечення у зв`язку із неможливістю підтвердження стажу трудової діяльності, який припадає на період зміни прізвищ. Ухвалою від 10.10.2025 зазначений позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено судове засідання. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування заперечень проти позовної заяви відповідач зазначив, що у документах позивача прослідковується різне написання, зокрема, її прізвища, однак відсутні документи, які б підтверджували вірне написання прізвища позивача як « [PERSON] », тому відсутні достатні підстави для внесення змін до актових записів цивільного стану. Від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення, у яких останній зазначає, зокрема про те, що позивач просить покласти на неї судові витрати у справі. Сторони у судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників, які не з`явились у судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у заявах по суті справи та заявах з процесуальних питань, які було подано до суду, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволенняпозову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. Позивач документована паспортом громадянина України [NUMBER] , виданим на ім`я « [PERSON] » [INFO] . За змістом актового запису про народження № 26 від 22.09.1965, складеного виконавчим комітетом Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, прізвище позивача зазначено як « [PERSON] ». За змістом актового запису цивільного стану про шлюб за № 4 від 09.05.1984, складеного виконавчим комітетом Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, прізвище позивача зазначено як « [PERSON] ». За змістом актового запису цивільного стану про розірвання шлюбу за № 10 від 21.03.1991, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Устинівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, прізвище позивача зазначено як « [PERSON] ». Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану Долинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 24.09.2025 було відмовлено [PERSON] у внесені змін у зазначені вище актові записи у зв`язку із недостатністю підстав для внесення до них змін. Зазначені вище, встановлені судом обставини сторонами у справі не заперечувалися. З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного етану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять міни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний зонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Приписами ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. За правилами ч. 1 - ч. 4 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно із п. 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 (далі Правила) внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Питання про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання розглядається у строк, що не перевищує трьох місяців, з дня подання відповідної заяви до відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається особою, щодо якої складено актовий запис. Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті. За правилами пункту 2.12 Правил на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови. Відповідно до п.п. 2.13.1 п. 2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Відповідно до п. 2.16 Правил, зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п.п. 2.16.7). Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі № 425/2737/17. Відповідно до абз. 2 п. 3, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07.07.1995, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при вкладанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення наприклад, про національність і громадянство батьків). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Отже, у досліджених судом та зазначених вище документах наявні неточності у зазначені, зокрема, прізвища позивача, які є помилками у вигляді його невірного зазначення, допущеними при заповненні офіційних документів у різні часи зокрема й мовою, якою на той час заповнювались такі документи. Усунути такі порушення за встановлених умов можливо лише у судовому порядку. При цьому найефективнішим способом усунути виявлені помилки невідповідності прізвища позивача, зазначеного у її паспорті іншим документам на переконання суду є саме визнання неправильним прізвище позивача у спірних актових записах цивільного стану у які слід внести відповідні зміни. Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, враховуючи встановлення неправильності даних актових записів цивільного стану у зв`язку із наявністю в них помилок у зазначені прізвища позивача, - суд дійшов висновку, що вимоги позивача про внесення змін до актових записів цивільного стану є обґрунтованими та доведеними, а тому такі вимоги підлягають задоволенню, що не суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ. З урахуванням позиції позивача у справі щодо розподілу судових витрат суд дійшов висновку, що судові витрату у справі слід вважати фактично понесеними позивачем.

Outcome: approved