Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~обґрунтовуючи свої\~позовні вимоги\~тим,\~що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 1998 року. З часом сімейні стосунки між ними погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вже довгий час вони не проживають спільно, не ведуть спільного господарства та фактично не має сімейних відносин. З відповідачем проживають окремо. Після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, вона зі своєю донькою та онукою виїхала до Федеративної Республіки Німеччина, де постійно проживає. До початку повномасштабного вторгнення (24.02.2022) вона мешкала у Харківській області, Куп`нському районі с.Пристін. Рішення про розірвання шлюбу вона прийняла остаточно і змінювати його не має намірів, оскільки примирятись в відповідачем не бажає. Протягом останніх двох місяців вони намагались примиритись, однак все безрезультатно. Просить розірвати шлюб, шлюбне прізвище залишити без змін. Представник позивача [PERSON] до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, правом на надання відзиву не скористався. У зв`язку з тим, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд за його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 17 лютого 1998 року Жовтневим районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Луганська за актовим записом №70 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17 лютого 1998 року. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст.\~51\~Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилася, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може і шлюб підлягає розірванню. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений нею при зверненні до суду, у розмірі 1211,20 грн., у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved