Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника Хуторної О.В. звернулося з позовом до суду простягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованостіза кредитним договором б/н від 22.09.2020 у розмірі 31608,18 грн та судових витрат у виді сплаченого судового збору в розмірі 2\~422,4 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що з метою отримання банківських послуг відповідач 22.09.2020 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», підписала анкету-заяву та приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг, в редакції, що діяла на дату підписання анкети-заяви, які розміщені на сайті банку. На підставі анкети-заяви відповідачу відкритий картковий рахунок та видана кредитна картка, на яку був встановлений початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 40\~000,00 грн. При підписанні заяви відповідач погодив запропоновані йому умови кредитування. Після спливу строку дії першої картки, для можливості користування рахунком, відповідач додатково отримав інші картки. Відповідач користувався кредитним лімітом. Відповідно до виписки по рахунку вчиняв фінансові операції. Таким чином, він є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах кредитного ліміту. Проте, відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 29.07.2025 становить 31608,18 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту ? 25656,03 грн та заборгованості за простроченими відсотками 5952, 15 грн. Ухвалою від 03.09.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 29.10.2025 сторони викликано в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з?явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи без її участі, в якому вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Представником позивача подана Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 22.09.2020, якою відповідач погодила основні умови кредитування. За умовами договору погоджено тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50000 грн. Тип кредитної карти «Універсальна» та «Універсальна Gold». Погоджено розмір процентної ставки, яка в процесі користування банківським рахунком змінилась до 42,0% річних для карти «Універсальна» та до 40,8 % для карти «Універсальна Gold». Пунктом 1.4 Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку врегульовано порядок повернення кредитних коштів, відповідно до якого повернення кредиту здійснюється шляхом договірного списання з рахунку клієнта, у тому числі за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; ? шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Погоджено розмір мінімального обов`язкового платежу 5 % від заборгованості, але не менше 100,00 грн щомісячно; у разі прострочення починаючи з другого місяця прострочення 10 % від заборгованості, але не менше 100,00 грн, щомісячно. Судом досліджено довідку про надання відповідачу [PERSON] кредитних карт «Універсальна»: № [NUMBER] , дата відкриття якої 22.09.2020, термін дії 09/24 та № [NUMBER] , дата відкриття якої 24.09.2024, термін дії 17/28. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на відповідача, кредитний ліміт змінювався шляхом збільшення (максимально до 40000 грн) та зменшення (максимально до 0 грн). Позивачем надано виписку про рух коштів на рахунку відповідача за період з 22.09.2020 по 21.07.2025, згідно з якою залишок після операції становить - (мінус) 31608,18 грн. Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 29.07.2025 становить 31608,18 грн, що складається із заборгованості за кредитом ? 25656,03 грн та заборгованості за простроченими відсотками 5952, 15 грн. Суд приймає до уваги подані представником позивача докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до норм ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Статтею 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 12, 13, 81ЦПК\~України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку вбачається, що відповідач ознайомився з Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку та зобов`язався виконувати їх умови, йому було доведено до відому інформацію про споживчий кредит шляхом роз`яснення інформації про умови кредитування та про наслідки неналежного виконання умов договору, що він засвідчив своїм підписом у заяві. Наявні матеріали справи дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом і він користувався кредитними коштами, через що, у зв`язку з поданням позову (вимогою про повернення коштів), в нього виник обов`язок щодо повернення цих коштів. Станом на 29.07.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором б/н від 22.09.2020 становить 31608,18 грн, що складається із заборгованості за кредитом ? 25656,03 грн та заборгованості за простроченими відсотками 5952, 15 грн. Враховуючи те, що в порушення умов договору відповідач фактично отримані та використані ним кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернула, чим порушила права кредитора, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 31608,18 грн, що складається із заборгованості за кредитом ? 25656,03 грн та заборгованості за простроченими відсотками 5952, 15 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved