Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва 24.09.2021 року з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телец-ВАК» в якому просив: визнати за [PERSON] майнові права на об`єкт: трикімнатну квартиру [ADDRESS] ; зобов`язати ТОВ «Телец-ВАК» передати [PERSON] об`єкт: трикімнатну квартиру [ADDRESS] ; зобов`язати ТОВ «Телец-ВАК» передати [PERSON] комплект документів, необхідний для державної реєстрації\~речових прав\~ [PERSON] \~на нерухоме\~майно квартиру [ADDRESS] , а саме: акт приймання-передачі нерухомого майна (квартири); довідку про повну сплату майнових прав; технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове приміщення тощо); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. В обґрунтування позову зазначав, що 01.03.2012 року між позивачем [PERSON] , з однієї сторони, та відповідачем ТОВ «Телец-ВАК», з другої сторони, було укладено Договір № 147-12/04, за яким позивач [PERSON] доручив ТОВ «Телец-ВАК» від свого імені виконати певні дії в інтересах та за рахунок коштів позивача щодо здійснення процедури будівництва трикімнатної квартири [ADDRESS] . Загальна вартість об`єкта згідно Договору складала 552000,00грн. Сторони домовились, що будівництво об`єкта буде завершено відповідачем в квітні 2013 року. Свої зобов`язання позивач належним чином та в повному обсязі виконав. Проте відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань, завершив будівництво квартири та багатоквартирного житлового будинку в цілому лише у 2021 році, із присвоєнням адреси об`єкту нового будівництва (багатоповерховому житловому будинку): [ADDRESS] . Після чого відповідач запропонував позивачу додатково сплатити кошти в сумі 1150880,00 грн. як умову отримання квартири. Така пропозиція позивачем була відхилена, і з того часу відповідач не визнає прав позивача на новозбудований об`єкт нерухомого майна, перешкоджає в оформленні права власності на нього. У позовній заяві позивач зазначав, що із введенням багатоквартирного житлового будинку в експлуатацію та наданням нової адреси об`єкту, який будувався як 2 черга будівництва за адресою: [ADDRESS] , була змінена як адреса будинку в цілому, так і нумерація квартир (приміщень) цього будинку, а тому просив зобов`язати відповідача надати відомості про остаточну адресу трикімнатної квартири, яка будувалась згідно Договору №147-12/04 від 01.03.2012р. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.09.2021 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 27 вересня 2021 року постановлено ухвалу про забезпечення позову. Через представника адвоката Зотікова С.Є. 08.11.2021р. відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач посилається на те, що між сторонами 01.03.2012р. було укладено Договір №147-12/04, за умовами якого довіритель доручив виконавцю від свого імені виконати певні дії в інтересах та за рахунок коштів довірителя щодо здійснення процедури будівництва трикімнатної квартири. Між сторонами було узгоджено обов`язок сплатити вартість будівництва квартири в розмірі 552000грн. згідно графіку, яка була сплачена позивачем. При укладенні договору сторони виходили з того, що будівництво житлового будинку 2 черги буде завершене в квітні 2013 року, однак у зв`язку з недостатністю коштів на фінансування будівництва, економічною кризою, відсутністю кредитних коштів, що спричинило важкий фінансовий стан відповідача, будівництво будинку тривало до 2021 року, вказаний будинок був введений в експлуатацію згідно сертифікату готовності від 12.05.2012 року № ІУ123201222278 з присвоєнням адреси: [ADDRESS] . Також відповідач зазначав, що 12.05.2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору просив розірвати Договір №147-12/04 від 01.03.2012р. Відповідач погодився на розірвання договору, і 21.05.2020 року сторонами було укладено Додаткову угоду №1 «про розірвання договору №147-12/04 від 01.03.2012р.» з умовою повернення відповідачем коштів в сумі еквівалентній 50000 доларів США у період з серпня по грудень 2020року. Таким чином відповідач не погоджувався з позовними вимогами у зв`язку з припиненням договору. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.11.2021 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у ТОВ «Телец-ВАК» інформацію про присвоєний остаточний номер спірної квартири, яка будувалась згідно Договору №147-12/04 від 01.03.2012 р., після введення будинку в експлуатацію та надання об`єкту адреси: [ADDRESS] ; номер під`їзду будинку, в якому знаходиться квартира; інформацію про техніко-економічні показники квартири (зазначити загальну та житлову площу); надати викопіювання з технічної інвентаризаційної документації на житловий будинок в частині спірної квартири. 26.11.2025 року позивачем через свого представника надано відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, в якому, разом з доводами, викладеними у позові, зазначено, що 05.11.2020р. між сторонами була укладена Додаткова угода №2 «про розірвання Договору №147-12/04 від 01.03.2012р.», за якою у разі порушення відповідачем умов Додаткової угоди №1 до Договору №147-12/04 від 01.03.2012р. та не повернення коштів в повному обсязі у визначений строк сторони домовились вважати таку додаткову угоду №1 припиненою (розірваною) та повернутися до умов Договору №147-12/04 від 01.03.2012р., який з цього ж часу визнається обов`язковим для виконання на передбачених в ньому умовах. У визначений сторонами строк відповідач кошти не повернув, а тому сторони повернулись до своїх зобов`язань. В подальшому між сторонами тривало листування стосовно виконання Договору №147-12/04 від 01.03.2012р., позивач просив надати можливість оглянути побудовану квартиру, надати необхідні документи для оформлення речових прав на неї, передати новозбудовану квартиру позивачу. 02.12.2021 року відповідачем через свого представника надано письмове заперечення, в якому відповідач зазначив, що підписання сторонами додаткової угоди №2 від 05.11.2020 року не призвело до відновлення дії договору. Також пояснив, що листом від 16.09.2021р. №129 відповідач запропонував позивачу здійснити перерахунок вартості квартири за ціною собівартості будівництва 14800 грн за 1 кв.м., та провести доплату 1150880,00грн., оскільки вартість 1 кв.м. житла згідно п.1.4. Договору складає 4800,00грн. (552000,00:115,0), що значно нижче ринкових цін на житло на момент введення будинку в експлуатацію. Наказом генерального директора ТОВ «Телец-ВАК» від 15.06.2021 року №30 затверджена з 15.06.2021року поточна ціна вимірної одиниці загальної площі квартир в житловому багатоповерховому будинку у [ADDRESS] в розмірі 28500,00грн. за 1 кв.м., з 01.10.2021 року 31500,00грн за 1 кв.м.. А тому відповідач листом від 16.09.2021р. №129 запропонував позивачу усунути дисбаланс у майнових інтересах сторін та здійснити перерахунок вартості квартири. В подальшому через представника адвоката Сафронова Ю.І. відповідач доповнив свої заперечення письмовими поясненнями від 20.04.2023р. та поясненнями від 19.05.2023р., зазначивши про відсутність доказів сплати коштів на рахунок відповідача за Договором №147-12/04 від 01.03.2012р. Пояснив, що відповідач не забезпечив організацію процедури будівництва трикімнатної квартири [ADDRESS] , а тому такої квартири побудовано не було, у зв`язку з чим не може виконати Ухвалу суду від 18.11.2021р. про витребування від відповідача інформації про присвоєний остаточний номер спірної квартири, яка будувалась згідно договору. Крім того посилався на те, що за своєю правовою природою Договір №147-12/04 від 01.03.2012р. є договором комісії, який за своєю суттю є договором про надання послуг чи посередницьким договором, за наслідком укладання якого у позивача не могло виникнути ні майнових прав на спірну трикімнатну квартиру, ні права власності на неї, оскільки зазначена квартира не була об`єктом інвестування. 20.12.2021 року представником відповідача подано заяву про зупинення провадження у справі до завершення розгляду Заводським районним судом м. Миколаєва справи №487/8757/21 за позовом ТОВ «Телец-ВАК» до [PERSON] про визнання недійсною додаткової угоди до договору. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.12.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження по цивільній справі. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 14.09.2023 року було призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. 09.11.2023 року до Заводського районного суду міста Миколаєва від експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експерти Ольги Джум надійшло клопотання №23-5132 від 30.10.2023 року про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням судової будівельно-технічної експертизи по даній цивільній справі. Одночасно були повернуті матеріали цивільної справи. Ухвало Заводського районного суду міста Миколаєва від 14.11.2023 року провадження по цивільній справі було поновлено. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.02.2024 р. було витребувано у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» матеріали інвентаризаційної справи на нерухоме майно за адресою: м. Миколаїв, вул. Погранична, 94 (2 черга) з поверховими планами в повному обсязі; витребувано у приватного підприємства «ЗОДЧИЙ» проектну робочу документацію на будівництво багатоквартирного жилого будинку. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.03.2024 р. було витребувано у ТОВ «Телец-ВАК» проектну документацію за всіма стадіями на будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Погранична, 94, який будувався згідно дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області №01017-09 від 30.12.2009 року, робочу документацію на будівництво житлового будинку, якісну копію технічного паспорта, виготовленого ТОВ «УКР ЮР ТЕХ», якісну копію ситуаційного плану будівельного майданчика об`єкта будівництва; витребувано у приватного підприємства «ЗОДЧИЙ» засвідчену належним чином копію робочого проекту «Багатоповерховий житловий будинок по вул. Чигрина, 94 в м. Миколаєві» в складі якого є лист ГП-2 (Генплан, ситуаційний план), погоджений Головним управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради. Відповідач не надав докази (документи) витребувані судом, неможливість надати документи пояснив відсутністю повноважних працівників у м. Миколаєві. До матеріалів провадження відповідач надав копію Дозволу на виконання будівельних робіт №01017-09 від 30.12.2009 року. Від приватного підприємства «ЗОДЧИЙ» надійшли матеріали робочого проекту «Багатоповерховий житловий будинок по [ADDRESS] ». Від КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» надійшли матеріали інвентаризаційної справи на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] (2 черга). Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.12.2024 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 03.03.2025 року, у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання: 1. Встановити чи є житловий будинок, який будувався згідно Договору №147-12/04 від 01.03.2012р. з адресою забудови: « [ADDRESS] (2 черга)», та житловий будинок, який був введений в експлуатацію згідно сертифікату готовності від 12.05.2012 року № ІУ123201222278 з присвоєнням адреси: « [ADDRESS] », одним і тим самим?; 2. Чи є квартира [ADDRESS] , тією, що будувалась згідно умов Договору №147-12/04 від 01.03.2012р., з додатками ?; 3. Якщо ні, то встановити фактичну адресу квартири, яка була побудована згідно Договору №147-12/04 від 01.03.2012р. Проведення експертизи доручити експертам Регіональної торгово-промислової палати в Миколаївській області. За результатом проведеної судової будівельно-технічної експертизи надійшов Висновок експерта №115-285 від 05.06.2025 по матеріалам цивільної справи №487/6814/21. 30.06.2025 р. від представника позивача адвоката Хорошева В.В. надійшла заява про зміну предмету позову та в остаточній редакції позовної заяви позивач просить: визнати за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] ; зобов`язати ТОВ «Телец-ВАК» передати [PERSON] квартиру [ADDRESS] ; стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені витрати, пов`язані з розглядом даної справи. Ухвалою від 10.07.2025 року прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.09.2025 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судове засідання представник позивача та позивач не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій просив розглянути справу за наявними матеріалами в його відсутність та відсутність позивача, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі. У судове засідання у відповідач та його представник не з`явились, про причини неявки до суду не повідомили, про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про проведення засідання у його відсутність, проти задоволення позову заперечував. З огляду на наведене, суд\~вважає за\~можливе проводити\~розгляд справи\~за відсутності\~сторін, на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно приписів статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. Відповідно до вимог ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.\~16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочинів недійсними; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків; відшкодування морально (немайнової) шкоди та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.263 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст. 264 ЦПК України). Згідно ст.ст.76-81ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права згідно статті 16 ЦК України є способом захисту цивільних прав. Обставини, які перевірені доказами у справі та встановлені судом. 01.03.2012 року між [PERSON] (Довірителем), з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Телец-ВАК» (Виконавцем), з другої сторони, укладено Договір № 147-12/04, за умовами якого Довіритель доручає Виконавцю від свого імені виконати певні дії в інтересах та за рахунок коштів позивача щодо здійснення процедури будівництва трикімнатної квартири [ADDRESS] (2 черга) (надалі «Об`єкт»). Планування об`єкта та перелік оздоблювальних робіт, які виконуватимуться в ньому, наводяться в Додатку №1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною (пункт 1.2. Договору). В Додатку 1 до Договору №147-12/04 від 01.03.2012 року «Перелік оздоблювальних робіт» наведені відомості про об`єкт, а саме: за адресою: [ADDRESS] (2 черга), на 5-му поверсі у 6-му під`їзді, номер квартири [ADDRESS] , Загальна площа 115 кв.м., перелік оздоблювальних робіт. Відповідно до пунктів 1.3. та 1.4. Договору, для закріплення за Довірителем об`єкту, Довіритель має сплатити вартість квартири [ADDRESS] , згідно узгодженого сторонами графіку. Загальна вартість об`єкта на момент укладання Договору складає 552000,00 (п`ятсот п`ятдесят дві тисячі) грн. 00 коп. В Додатку 2 до Договору №147-12/04 від 01.03.2012 року «графік подальшої сплати за квартиру [ADDRESS] » передбачається порядок оплати: 276000,00грн до 02.03.2012р., решту суми по фактичній вартості кв.м. на момент оплати - до 30.10.2012р. Крім того Договір містить зобов`язання Довірителя (позивача): особисто надавати Виконавцю всі необхідні документи та передбачені законодавством відомості, які ідентифікують Довірителя; вносити кошти на рахунок Виконавця в порядку та строки, передбачені цим Договором. Кошти мають вноситись Довірителем згідно пункту 1.3. цього Договору; Не пізніше трьох місяців після введення Об`єкта в експлуатацію, укласти із Виконавцем та підписати акт приймання-передачі Об`єкта за умови проведення з Виконавцем повного розрахунку (пункти 2.2.1.-2.2.3. Договору). Так само Договір містить зобов`язання Виконавця (відповідача): прийняти від Довірителя грошові кошти у розмірі та порядку, що передбачений цим Договором; закріпити за Довірителем Об`єкт, зазначений в п.1.1. цього Договору, на умовах цього Договору; завершити процедуру будівництва Об`єкта в квітні 2013 року; після введення Об`єкта в експлуатацію надати Довірителю, за умови повного виконання ним передбачених договором зобов`язань та підписати акт приймання-передачі Об`єкта (пункти 2.4.1.-2.4.4. Договору). Взаємовідносини сторін, що не передбачені цим Договором, регулюються законодавством України. Спори і розбіжності при виконанні цього Договору вирішуються шляхом переговорів (пункт 4.2. Договору). Пунктом 5.1. Договору визначено, що цей Договір вступає в силу з моменту внесення коштів на рахунок Виконавця та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором або до моменту розірвання цього Договору за ініціативою сторін. На виконання умов Договору, [PERSON] сплатив на користь ТОВ «Телец-ВАК» 560000,00 (П`ятсот шістдесят тисяч) гривень 00 коп., підтвердженням чого слугує: платіжна інструкція 1800.19.1 від 01.03.2012р. (249000,00 грн.), квитанція до прибуткового касового ордера №02/03-147-12/04-2 від 02.03.2012р. (27000,00 грн.), платіжна інструкція 1800.121.2 від 09.11.2012р. (207000,00 грн.), платіжна інструкція 1800.122.1 від 09.11.2012р. (77000,00 грн.). Таке виконання Договору було прийнято відповідачем, про що останній надав довідку від 12.11.2012р. №295, якою повідомив про сплату в повному обсязі за квартиру [ADDRESS] , згідно умов п.1.4. та п.1.5. Договору №147-12/04 від 01.03.2012р. У відзиві на позов відповідач не заперечував обставин сплати вартості квартири, вказуючи, що вартість квартири була сплачена позивачем, на підтвердження чого йому видано довідку від 12.11.2012 року вих. № 295. В свою чергу відповідач закріпив за позивачем відповідну квартиру та приступив до виконання Договору зі свого боку. Судом встановлено та не заперечували сторони, що у визначений Договором строк завершення будівництва та введення його в експлуатацію не відбулось. 12.05.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання Договору №147-12/04 від 01.03.2012р. та повернення внесених коштів у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США. 21 травня 2020 року сторони уклали Додаткову угоду №1 про розірвання Договору №147-12/04 від 01.03.2012р. Матеріали справи містять два примірники додаткової угоди № 1, які датовані однією і тією ж датою, підписані обома сторонами. Пунктом 1 обох додаткових угод № 1 про розірвання договору від 01 березня\~\~2012 року № 147-12/04 сторони дійшли згоди розірвати договір від 01 березня 2012 року № 147-12/04 за взаємною згодою сторін з 12 травня 2020 року. Пункт 2 додаткових угод № 1 відрізняється. В першому примірнику Додаткової угоди №1 про розірвання Договору Виконавець зобов`язується повернути Довірителю внесені ним кошти, згідно узгодженого Сторонами графіку, який додається (серпень 2020 10000 дол. США, вересень 2020 - 10000 дол. США, жовтень 2020 - 10000 дол. США, листопад 2020 - 10000 дол. США, грудень 2020 - 10000 дол. США, всього 50000 дол.США). У другому примірнику Додаткової угоди №1 про розірвання Договору Виконавець зобов`язується повернути Довірителю внесені ним кошти в еквіваленті 50000(п`ятдесят тисяч) доларів США, частками, в залежності від фінансових можливостей Виконавця, але не пізніше 25 грудня 2020 року. 05 листопада 2020 року між відповідачем в особі генерального директора ТОВ «Телец-ВАК» Валєєва А.К. та представником позивача Пархомовою О.О., яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності, укладено Додаткову угоду №2 про розірвання Договору №147-12/04 від 01.03.2012р., якою сторони домовились про наступне: у разі порушення умов пункту 2 Додаткової угоди №1 до Договору №147-12/04 від 01.03.2012р. та не повернення коштів в повному обсязі у визначений строк, Додаткова угода №1 до Договору №147-12/04 від 01.03.2012р., укладена 21 травня 2020р., буде вважатися припиненою (розірваною) з 26 лютого 2020р., а Сторони повертаються до умов Договору №147-12/04 від 01.03.2012р., який з цього ж часу визнається Сторонами чинним і є обов`язковим для виконання на передбачених в ньому умовах. У строк до 25 грудня 2020 року відповідач не повернув отримані кошти, а також не здійснив жодного платіжу на користь позивача за визначеним сторонами графіком. Будівництво багатоповерхового будинку здійснювалось на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт по об`єкту: «Будівництво багатоповерхового житлового будинку (2черга) за адресою вул. Чигрина, 94, м. Миколаїв», зареєстрованого інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області за №01017-09 від 30.12.2009 року, як зазначається у листі Виконавчого комітету Миколаївської міської ради «про надання інформації» від 27.09.2021 №7076/02.02.01-40/14/21. Тривало будівництво до травня 2021 року, вказаний будинок був введений в експлуатацію згідно сертифікату готовності від 12.05.2012 року № ІУ123201222278 з присвоєнням адреси: [ADDRESS] . У травні 2021 року відповідач знову запропонував позивачу розірвати Договір, направивши позивачу підписаний зі свого боку проєкт Додаткової угоди №3 від 21.05.2021р. про розірвання Договору №147-12/04 від 01.03.2012р., в якій містяться умови: за взаємною згодою Сторін, поновлено строк розірвання Договору №147-12/04 від 01.03.2012р. з 21.05.2021 року. Виконавець зобов`язується повернути Довірителю внесені ним кошти в еквіваленті 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США частками, в залежності від фінансових можливостей Виконавця, на протязі 5 (п`яти) календарних місяців з дня підписання даної Угоди, але не пізніше ніж 30 жовтня 2021р. Після повного погашення заборгованості, вказаної в п.2 даної Угоди, Сторони не матимуть претензій до виконання Договору №147-12/04 від 01.03.2012р. Позивач таку пропозицію не прийняв та додаткову угоду не укладав. Через свого представника листами від 04.08.2021 р. та 09.09.2021 р. позивач звернувся до відповідача з приводу виконання умов Договору та оформлення прав на квартиру, а саме просив повідомити про час, місце та порядок оформлення прав на новозбудовану квартиру, надати можливість оглянути стан квартири, укласти акт приймання-передачі зазначеної квартири та передати позивачу новозбудований об`єкт нерухомого майна, вжити достатніх та необхідних дій до належного виконання Договору № 147-12/04 від 01.03.2012р. У відповідь надійшов лист ТОВ «Телец-ВАК» від 16.09.2021р за №129, в якому вказано, що між сторонами 01.03.2012 укладений Договір №147-12/04, відповідно до пункту 1.1. якого позивач довіряє відповідачу від свого імені виконати певні дії в інтересах та за рахунок коштів Довірителя щодо здійснення процедури будівництва трикімнатної квартири [ADDRESS] (2 черга). 12.05.2021 р. ТОВ «Телец-ВАК» отримало сертифікат готовності об`єкта будівництва багатоквартирного житлового будинку (2 черга), за адресою: [ADDRESS] , однак в 2019 році вартість об`єктів будівництва істотно зросла, а тому ТОВ «Телец-ВАК» повідомляє позивача про те, що вартість вимірної одиниці (квадратного метру) збудованої квартири за укладеним Договором на теперішній час складає 14800,00 грн, що зумовлює обов`язок позивача у відповідності до п.п.1.5, 2.2.3. Договору протягом 10 календарних днів здійснити остаточний розрахунок шляхом доплати за побудовану ТОВ «Телец-ВАК» згідно Договору квартиру. В іншому випадку відповідач ініціюватиме процедуру розірвання Договору через грубе порушення зобов`язань позивачем. До вказаного листа додано розрахунок доплати вартості трикімнатної квартири за Номером договору 147-12/04 01.03.12, [PERSON] , згідно якого за фактичними даними станом на момент введення в експлуатацію будинку загальна площа квартири за даними техпаспорта дорівнює 115,60кв.м., вартість по собівартості складає 1710880,00грн., а сума доплати складає 1150880,00 гривень. Позивач не погодився з вимогою про доплату вартості квартири, та звернувся до суду із позовом у цій справі. ТОВ «Телец-ВАК» в свою чергу звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовом до [PERSON] про визнання недійсною Додаткової угоди №2 від 05.11.2020 до Договору № 147-12/04 від 01.03.2012 р. (справа №487/8757/21). Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2024р. у справі №487/8757/21, залишеним в силі Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2025р. (справа № 487/8757/21, провадження № 61-13539св24), у задоволенні позовної заяви ТОВ «Телец-ВАК» до [PERSON] про визнання недійсною додаткової угоди до договору відмовлено. Судом у цій справі встановлено: « з метою будівництва квартири для задоволення потреб відповідача між сторонами було укладено Договір №147-12/04 від 01.03.2012р., для чого відповідач передав позивачу грошові кошти в сумі 560000,00 (п`ятсот шістдесят тисяч) гривень 00 коп. Таким чином Договір було частково виконано. Відповідно до положень укладеного між сторонами Договору, позивач є виконавцем здійснення процедури будівництва об`єкту в інтересах відповідача, але не є інвестором будівництва, і наведені грошові кошти позивач спрямував на будівництво об`єкту, передбаченого Договором. На підставі заяви відповідача від 12.05.2020р. у зв`язку з порушення строків виконання Договору позивачем, сторони домовились розірвати Договір, в свою чергу позивач зобов`язався повернути отримані кошти. Кошти позивач повертати відповідачу не починав, а тому така інвестиція в повному обсязі була скерована на виконання Договору та будівництво квартири. Разом з тим, сторони домовились врегулювати свої правовідносини та свою поведінку таким чином, що у разі не повернення інвестиційних коштів в обумовлений строк, відповідач, як інвестор будівництва, отримає об`єкт, який було побудовано за ці кошти відповідно до умов Договору №147-12/04 від 01.03.2012р., про що 05.11.2020р. уклали в письмовій формі договір, якому надали назву «Додаткова угода №2 про розірвання Договору №147-12/04 від 01.03.2012р.», визначили зміст угоди на власний розсуд, та приступили до виконання таких умов… При цьому судом враховується, що попереднє розірвання Договору було пов`язано з істотним порушенням Договору позивачем, про що свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, а тому сторони дійшли домовленості щодо врегулювання своєї поведінки та правовідносин шляхом укладання нового договору у вигляді Додаткової угоди №2 про розірвання Договору, з урахуванням існуючих правовідносин ». За розглядом справи №487/8757/21 Верховним Судом у постанові від 29.01.2025р. встановлені такі обставини та наводиться наступний висновок: «З огляду на встановлені судами у цій справі обставини колегія суддів звертає увагу на таке. Розірвання договору припиняє його дію на майбутнє, але не анулює прав та обов`язків, що виникли раніше. У справі, що переглядається, після досягнення згоди про розірвання договору та зобов`язання ТОВ «Телец-ВАК» повернути грошові кошти [PERSON] , сторони уклали додаткову угоду від 05 листопада 2020 року, що свідчило про їхню домовленість щодо врегулювання невиконаних зобов`язань або інших питань, пов`язаних із попередніми правовідносинами. Така угода є самостійним правочином і може бути дійсною за умови дотримання вимог законодавства. Перевіряючи умови дійсності правочину, необхідно, щоб його зміст не суперечив законодавству, волевиявлення сторін було вільним, а форма відповідала встановленим вимогам. Якщо додаткова угода відповідає цим критеріям, підстав для визнання її недійсною немає. У випадку якщо додаткова угода укладена з порушенням принципу добросовісності, наприклад, з метою введення в оману або зловживання правами, це може бути підставою для визнання її недійсною. У справі, що переглядається, позивачем не доведено, що додаткова угода укладена з порушенням принципу добросовісності, з метою введення в оману або зловживання правами, що може бути підставою для визнання її недійсною. Навпаки, заперечуючи вказане, відповідач в порядку статті 81\~ЦПК України надав належні та допустимі докази того, що оскаржувана угода відповідає вимогам законодавства, волевиявленню сторін, а поведінка позивача як суб`єкта оскарження цього правочину є недобросовісною, а отже, довів відсутність правових підстав для визнання її недійсною ». Відповідно частини четвертої Статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно частини четвертої Статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтування заперечень відповідача про те, що відповідач не забезпечив організацію процедури будівництва трикімнатної квартири [ADDRESS] , а тому такої квартири побудовано не було, суд вважає позицією захисту, що суперечить наявним матеріалам справи. По-перше, така позиція відповідача суперечить власним поясненням та обґрунтуванням відповідача, викладеним у заявах по суті справи, як відзиві на позов від 08.11.2021р., запереченні від 02.12.2021р., стосовно обставин будівництва та введення в експлуатацію багатоповерхового житлового будинку в якому розташована спірна квартира, та ціноутворення вартості квадратного метру приміщення в цьому будинку. Суперечить відомостям, викладеним у листі відповідача від 16.09.2021р. №129, яким відповідач повідомив позивача про отримання сертифіката готовності об`єкта будівництва та обґрунтовував обов`язок Позивача у відповідності до п.п. 1.5, 2.2.3 Договору здійснити відповідну доплату. По-друге, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2024р. у справі №487/8757/21, що набрало законної сили, у якій брали участь ті самі особи, встановлені такі обставини справи: «станом на дату (05.11.2020р.) укладання Додаткової угоди №2 про розірвання Договору №147-12/04 від 01.03.2012р. ще не був введений в експлуатацію будинок, де розташована квартира, визначена договором № 147-12/04 від 01.03.2012р, а введений в експлуатацію даний будинок був згідно сертифікату готовності від 12.05.2021 року № ІУ123201222278 з присвоєнням адреси: [ADDRESS] , як зазначає позивач у позовній заяві та підтверджується доказами».

Outcome: approved