Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

14.10.2025 року АТ «Акцент-Банк» в особі представника Шкапенка О.В. звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №ABH0CT155101748788528847 від 01.06.2025 року відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 гривень строком на 59 місяців, тобто, до 31.05.2030 року, зі сплатою процентів у розмірі 85 % річних. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на\~14.10.2025\~року заборгованість\~за кредитним\~договором становить\~10663,46 гривень, яка складається з наступного: 8000,00 гривень заборгованість за кредитом; 2545,18 гривень - заборгованість по відсотках; 118,28 гривень загальний залишок заборгованості за пенею, яку АТ «А- Банк» просить стягнути з відповідача та судові витрати. Ухвалою судді від 06.11.2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання на 12 годину 15 хвилин 28.11.2025 року. Представник позивача Акціонерного товариства\~«А-Банк»\~ в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи знаходиться заява представника позивача Акціонерного товариства «А-Банк» Шкапенка О.В, в якій він просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.39, зворотньої сторони). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, заяву про розгляд справи у йогої відсутності не надіслав, про причини неявки суд не повідомила. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір №ABH0CT155101748788528847 від 01.06.2025 року, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000,00 гривень строком на 59 місяців, тобто, до 31.05.2030 року, зі сплатою процентів у розмірі 85 % річних. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві. Банк виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі та перерахував [PERSON] суму кредиту. Відповідач [PERSON] у повному обсязі та належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення кредиту, заборгованість вчасно не погашав. Згідно наданого\~банком розрахунку,\~станом на\~14.10.2025\~року заборгованість\~за кредитним\~договором становить\~10663,46 гривень, яка складається з наступного: 8000,00 гривень заборгованість за кредитом; 2545,18 гривень - заборгованість по відсотках; 118,28 гривень загальний залишок заборгованості за пенею. Доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення [PERSON] від виконання зобов`язань за кредитним договором суду не надано. Здійснений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався та є не спростований. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Пунктом 1\~ст.536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього\~Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за\~змістом якої,\~якщо строк\~(термін)\~виконання боржником\~обов`язку\~визначений моментом\~пред`явлення\~вимоги,\~кредитор має\~право вимагати\~його виконання\~в будь-який\~час,\~що свідчить\~про порушення\~його прав,\~тому суд\~вважає,\~що позивач\~вправі вимагати\~захисту своїх\~прав через\~суд -\~шляхом зобов`язання\~боржника виконати\~обов`язок\~з повернення\~фактично отриманої\~суми кредитних\~коштів та\~відсотків за\~користування кредитними\~коштами,\~а саме:\~8000,00 гривень\~ заборгованість\~за кредитом;\~2545,18\~гривень -\~заборгованість по\~відсотках,\~що разом\~ 10545,18 гривень. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідач пені в розмірі 118,28 грн, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга\~статті 551 ЦК України). Пунктом 3 частини першої\~статті 611 ЦК України\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Відповідно до\~Закону України від 15.03.2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено пунктом 18, за яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року\~на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 року до теперішнього часу, включаючи дату постановлення оскаржуваного судового рішення. За змістом частини 2\~статті 4 ЦК України\~основним актом цивільного законодавства України є саме\~Цивільний кодекс України. Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет\~ЦК України\~у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні\~ЦК України\~застосовується законодавство про захист прав споживачів. Посилання позивача на те, що на договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України №3498-1Х «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24.12.2023 року + 30 днів =23.01.2024 року) вимога пункту 6 Розділу 1V «Прикінцеві та\~перехідні положення» закону України«Про споживче кредитування»\~не поширюється та нарахування пені не забороняється, є безпідставним та надуманим, оскільки із системного аналізу приписів пункту 6\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~і пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який застосовує суд, відхиляючи відповідні позовні вимоги, вбачається, що відповідні положення\~Закону України «Про споживче кредитування»\~не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, - прийняттям\~Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Крім того, норма\~ЦК\~превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Отже, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» 118,28 гривень пені. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн). Позовна заява з доданими до неї матеріалами представником позивача подана через підсистему «Електронний суд» і при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, то з урахуванням вимог ст.\~141\~ЦПК\~України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в пропорційному до задоволених вимог розмірі 2395,53 гривень. На підставі ст.ст.\~509,\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial