Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою в якій просив суд визнати [PERSON] , [INFO] безвісті відсутнім. Свою заяву заявник мотивував тим, що він має брата [PERSON] [INFO] . [INFO] помер батько заявника [PERSON] , [INFO] у віці 49 років, про що складено відповідний актовий запис №70 та видано свідоцтво про смерть. Відповідно до після смерті [PERSON] 20.06.2023 року було відкрито спадкову справу №382792. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 25.12.2007 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Зезик В.А., відповідно до якого спадкоємцем 1/2 частини майна гр. [PERSON] , який помер [INFO] є його син: гр. [PERSON] .. Спадкове майна, на яке в зазначеній частині видано це свідоцтво, в цілому складається з житлового будинку з надвірною спорудою під [ADDRESS] та складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку, зазначеного на плані «А», загальною площею 52,00 кв.м., в тому числі житловою площею 27,00 кв.м. та надвірна споруда літера: «В» - сарай, 1-3 огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 0,10 гектарів, що належить Нерубайській сільській раді Біляївського району Одеської області. [PERSON] , [INFO] має статус особи з інвалідністю першої Б групи, та потребує постійного стороннього догляду. Після смерті батька заявника [PERSON] , обірвався зв`язок з братом [PERSON] . З 1997 року заявнику не відомо про місцезнаходження [PERSON] , сусідам або іншим близьким особам не відома інформація про теперішнє місцеперебування [PERSON] .. Останнє відоме місце проживання [PERSON] - [ADDRESS] . У зв`язку з чим заявник звернувся до Головного управління національної поліції в Одеській області з заявою яка зареєстрована за №1699, в якій повідомив про те що його брат [PERSON] [INFO] , зник 1997 року і досі не відомо його місцезнаходження. З 1997 року брат заявника [PERSON] , [INFO] не вступив у спадок після смерті спільного батька [PERSON] . Оскільки працівники правоохоронних органів не змогли з`ясувати обставини зникнення [PERSON] та не встановлено його місце перебування з 1997 року, заявник вважає задоцільним визнати його безвісті відсутнім. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заявника адвокат Биков Д.Ю. в судове засідання 19.11.2025 року не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив. Від представника заінтересованої особи Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області та державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується повторно виданою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] зареєстрованого Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис від 06.05.1986 року №1072. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією повторного виданого свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №70 від 22.07.1997 року. Після його смерті відкрилась спадщина на майно. Як встановлено матеріалами спадкової справи з заявою від 14.11.1997 року про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , в інтересах [PERSON] , 1986 року народження, на грошові вклади з нарахованими процентами, легковий автомобіль. Також з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , на майно, яке належало [PERSON] , а саме грошові вклади та заощадження, які зберігаються в ощадбанку, дім, майно, автомобіль ВАЗ 2106. Згідно з вказаною заявою встановлено, що місцем мешкання заявниці є Германія, м. Кельн. Відповідно до\~копії свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~ [PERSON] \~отримав в\~спадок 1/2\~частину житлового\~будинку з\~надвірною спорудою\~під [ADDRESS] та\~складається в\~цілому з\~одного кам`яного\~житлового будинку,\~зазначеного на\~плані «А»,\~загальною площею\~52\~кв.м.,\~в тому\~числі житловою\~площею 27,00\~кв.м.\~та надвірна\~споруда,\~літера «В» - сарай, 1-3 огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 0,10 гектарів, що належить Нерубайській селищній раді Біляївського району Одеської області. Так, згідно з копією заяви про зникнення громадянина, [PERSON] звернувся до ГУНП в Одеській області повідомивши про зникнення його рідного брата [PERSON] , [INFO] , який зник у 1997 році, після смерті їх батька [PERSON] , [INFO] . Останнє відоме місце проживання [PERSON] [ADDRESS] . Вказану заяву було прийнято та зареєстровано в інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаціний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) Головне управління Національної поліції в Одеській області за №1699. Довідкою відділу документаційного забезпечення, організаційної, звітної діяльності та мобілізаційної роботи Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області від 16.05.2025 року №1650 встановлено, що [PERSON] , [INFO] в [ADDRESS] не був зареєстрований (прописаний) та не проживав. Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Частиною 1\~статті 43 ЦК України\~передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої\~статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18. Відповідно до ч. 2\~ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. В даному випадку суду необхідно з`ясувати місце постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Останнім відомим місцем проживання [PERSON] зазначено адресу проживання його матері, [PERSON] , а саме Gernsheimer str. 16, 51107 Koln Deutschland. Відповідно до ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Європейський суд з прав людини зауважує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З урахуванням\~викладених обставин,\~суд приходить\~до висновку\~про відсутність\~обґрунтованості вимог\~заявника за\~відсутності у\~матеріалах справи\~доказів,\~що підтверджують\~відсутність [PERSON] \~за останнім\~місцем мешкання,\~а також\~заявником не\~представлено суду\~доказів звернення,\~щодо розшуку\~вказаної особи\~у країні останнього відомого\~місця його\~проживання. Таким, чином, судом встановлено, що заявник звертається до суду із вимогою про визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім, проте, в обґрунтування не наводить обставин, підтверджених доказами, що протягом одного року [PERSON] , мешкає за адресою [ADDRESS] . Враховуючи наведене, та те що наявних в матеріалах справи відомостях [PERSON] , може перебувати за межами країни, а заявник не вжив жодних заходів щодо з`ясування місця проживання [PERSON] за кордоном, відсутність сукупності визначених цивільним законодавством обставин для визнання особи безвісно відсутньою, а тому безпідставність вимоги, в задоволені заяви слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed