Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

21.07.2025 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області через систему «Електронний суд» надійшов цивільний позов представника позивача Памірського М.А., який діє в інтересах ТОВ «Бізнес Позика» до відповідача [PERSON] згідно вимог якого просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №431816-КС-001 від 04.11.2021 у розмірі 25010,96 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 04.11.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено договір №431816-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаного у порядку, визначеного ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ "Бізнес Позика" 04.11.2021 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №431816-КС-001 про надання кредиту. 04.11.2021 відповідачка прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №431816-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес Позика" направлено Нерчук Н.Л. через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-1666 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який боржником було введено/відправлено. Таким чином, 04.11.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено договір №431816-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якого ТОВ "Бізнес Позика" надало позичальнику грошові кошти у розмірі 30000,00 грн. на умовах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами надання грошових коштів у кредит. ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. У боржника станом на 22.06.2025 року утворилась заборгованість за Договором №431816-КС-001 в розмірі 25010,96 грн., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 13030,46 грн., суми прострочених платежів по процентах - 11980,50 грн. Оскільки, відповідач [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, що і змусило ТОВ "Бізнес Позика" звернутися до суду з цим позовом, за яким окрім стягнення заборгованості за кредитним договором, останнє просило також стягнути з відповідача судові витрати понесені на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. 22.07.2025 за ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідно до заявленої вимоги представника позивача витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» відомості про видачу на ім`я відповідачки [PERSON] банківської картки № [NUMBER] ; виписки з відповідного карткового рахунку про рух грошових коштів за період з 04.11.2021 по 21.04.2022 (а.с.38-39). 18.09.2025 представником відповідача, адвокатом Тарасенко І.В. подано до суду відзив на позову заяву згідно якого просив відмовити у позові. Вважає, що доводи позивача є необґрунтованими, такими що не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що сума у розмірі 9510,96 грн. є тією на яку погоджувалась відповідач при укладенні договору, адже вона відображає узгоджену ціну за користування коштами на початковому етапі. У даній справі, до Договору про відкриття кредитної лінії №431816-КС-001 від 04.11.2021 був наданий Паспорт споживчого кредиту. Саме цей документ, з яким відповідач ознайомився та на умовах якого погодився отримати кредит, визначає реальну та узгоджену сторонами вартість кредиту. Вказує, що гідно п.13 Паспорту споживчого кредиту, орієнтовна сукупна вартість кредиту на дату укладення договору становить 9510,96 грн (тіло кредиту 1902,19 грн. - 20% за користування кредитом та 2608,77 грн відсотків за кредитним договором). Ця сума чітко складається з тіла кредиту в розмірі 5000,00 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 2608,77 грн. Саме на цю суму процентів споживач міг обґрунтовано розраховувати, своєчасно виконавши зобов`язання. Крім того, п.6 Паспорту споживчого кредиту встановлює, що промо строк складає 14 календарних днів з дати надання кредиту, протягом якого діє знижена процентна ставка 1,50% на день. Після закінчення цього промо-строку або у разі невиконання умов, процентна ставка встановлюється у розмірі у розмірі 3,00% на день. Нарахування ж процентів на думку відповідача у розмірі 25010,96 грн. є надмірним, необґрунтованим та несправедливим, оскільки значно перевищує початково узгоджену суму відсотків і цілком виходить за межі розумної та економічно обґрунтованої вартості кредиту. 19.09.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник зазначив, що сторона відповідача у відзиві заперечувала факт здійснення відповідачем платежів за кредитним договором. Між тим, відповідно до наданого розрахунку заборгованості за договором, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором №431816-КС-001 на загальну суму 44137,07 грн (докази сплати відповідачем коштів за кредитним договором додано до позовної заяви). Також вказує, що відповідач у поданому відзиві не пояснює чому розрахунок, поданий позивачем, є необґрунтованим та таким, що не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. Щодо нарахування процентів представник указує, що всі істотні умови Кредитного договору: тип кредиту, його строк, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором, тощо, встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту, а у Кредитному договорі, який уклала відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Крім того, представник зазначає, що матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості, підтверджено, що ТОВ «Бізнес Позика» не продовжувала строк дії Кредитного договору, не нараховувала проценти після закінчення строку дії Кредитного договору, та не просить суд стягнути з відповідача жодну неустойку у вигляді пені та штрафів, не нараховувала проценти після закінчення строку дії Кредитного договору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, заперечення на відповідь на відзив станом на дату розгляду справи від відповідача до суду не надходили. З урахуванням поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними в справі матеріалами. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 04 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] , з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, у порядку, передбаченому законом України «Про електронну комерцію» було укладено Договір №431816-КС-001 про надання кредиту, шляхом підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, зокрема пропозиції (оферти) ТОВ «Бізнес Позика» про укладення Договору про надання кредиту та її прийняття. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Підписаний таким чином Договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Сторонами факт укладення ними 04.11.2021 Договору №431816-КС-001 про надання кредиту не оспорюється. Згідно змісту Договору № 431816-КС-001, умовами такого сторонами було погоджено, що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Кредитний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-1666. (а.с.23-24) Строк кредиту - на 24 тижні, із терміном дії Договору до 21.04.2022. Процентна ставка сторонами погоджена як фіксована у розмірі 0,86588198 в день, комісія за надання кредиту - 4500,00 грн., орієнтовна загальна вартість наданого кредиту становить 66 000,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 3599,19 процентів. Відповідно до п. 2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (проценти за користування кредитом) нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, з урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. У відповідності до п. 7,10 Договору позичальник [PERSON] , підписуючи Договір підтвердила, що вона ознайомлена із Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх; а також підтвердила, що до укладання Договору отримала від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання перед відповідачкою [PERSON] виконало у повному обсязі, згідно платіжного доручення №32922 від 04.11.2021 перераховано кошти на її картковий рахунок № [NUMBER] згідно кредитного договору №431816-КС-001 від 04.11.2021 в розмірі 30 000,00 грн. (а.с.31). Це підтверджується також випискою про рух коштів по рахунку відповідача, витребуваною за ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22.07.2025 у АТ КБ «ПриватБанк» за клопотанням ТОВ "Бізнес Позика" (а.с.60-62). Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитом №431816-КС-001, встановлено, що позичальник [PERSON] за період з часу отримання нею кредитних коштів лише частково сплатила заборгованість у сумі 44137,07 грн.. Разом з тим, внаслідок не виконання відповідачкою у повному обсязі взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, станом на 22.06.2025 утворилась заборгованість у розмірі 25010,96 грн, з яких 13030,46 грн заборгованість за тілом кредиту, 11980,50 грн заборгованість за відсотками, які востаннє нараховані, як вбачається із розрахунку заборгованості, у період до 21.04.2022, тобто у строк кредитування (а.с.12-19). Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Прийнявши 04.11.2021 у ТОВ «Бізнес Позика» пропозицію укласти Договір про надання кредиту та підписавши Договір № 431816-КС-001 від 04.11.2021, підтвердивши при цьому при підписанні такого Договору, що повністю ознайомлена із умовами кредитування, порядком, розміром нарахування процентів, відповідачка [PERSON] , у розумінні статей 3, 627 ЦК України добровільно погодилась на визначені кредитним договором умови та взяла на себе відповідні зобов`язання по поверненню отриманих кредитних коштів та сплати процентів за їх користування. Однак, у визначений строк їх не повернула, умови договору не виконала, свого контррозрахунку не надала, у зв`язку з чим заявлена вимога позивача про стягнення із відповідача суми заборгованості, яка утворилась внаслідок не виконання позичальником у повному обсязі покладеного на неї обов`язку повернення грошових коштів, підлягає задоволенню. Між тим, суд зауважує, що викладені у відзиві доводи представника відповідача суд оцінює критично, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджуються з матеріалами справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості, відтак заявлені ТОВ «Бізнес Позика» позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги задоволені, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved