Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості за кредитним договором №777704997 від 6 березня 2023 року у розмірі 40940,46 гривень, а також судових витрат, пов`язані з розглядом справи, а саме: судового збору у розмірі 2422,4 гривень, витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 гривень. Позов мотивує тим, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем 6 березня 2023 року було укладено кредитний договір №777704997, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 8300 гривень з кінцевою датою повернення вказаною в договорі, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені умовами кредитного договору. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання, проте, відповідач порушив умови щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 (з подальшими змінами), відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло, зокрема, право вимоги до відповідача за кредитним договором №777704997 від 6 березня 2023 року. 27 травня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №27/0524-01 за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. 14 березня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з позивачем ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №140325-У, за умовами якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №777704997 від 6 березня 2023 року. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова через систему «Електронний суд» 7 липня 2025 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 9 липня 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, вказаною ухвалою витребувано в Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570), МФО: 305299, інформацію: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну картку, маска картки № [NUMBER] , чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); про переказ коштів із транзитних рахунків - дебет рах. № [NUMBER] Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (код ЄДРПОУ: 38569246) та зарахування на картковий рахунок-маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період 6 березня 2023 року - 11 березня 2023 року у сумі 8300 грн. (безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer згідно з платіжним дорученням №AE6DC16A-4012-4D80-BB2A-E5C76B5C162F від 6 березня 2023 року); чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № [NUMBER] -XXXX-3280 та чи знаходиться/знаходився номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); у разі підтвердження переказу коштів із транзитних рахунків - ДЕБЕТ рах. № [NUMBER] Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (код ЄДРПОУ: 38569246) на картковий рахунок-маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період 6 березня 2023 року - 11 березня 2023 року у сумі 8300 грн. (безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer згідно з платіжним дорученням №AE6DC16A4012-4D80-BB2A-E5C76B5C162F від 6 березня 2023 року), - надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення ), що підтвердять дану інформацію; у випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи - надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок боржника). 11 серпня 2025 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив, у якому просить відмовити в задоволені позову з наступних підстав. Вважає, що позивачем не доведено факту укладення з відповідачем кредитного договору №304118877 від 31 травня 2021 року, не надано належних і допустимих доказів цьому. Відсутні докази, що саме відповідач уклав вказаний вище договір. Крім того, зазначає, що позивачем не доведено факту відступлення права вимоги, оскільки договір факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено до укладення кредитного договору. 30 липня 2025 року та 14 серпня 2025 року на адресу суду з АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана інформація. Представник відповідача адвокат Рудницький Ю.І., який діяв на підставі ордера серії ВС №1386049 від 22 липня 2025 року подав письмові пояснення в яких вказує, що відсутні докази укладення договору та отримання коштів, переходу права вимоги, а також належного розрахунку нарахованих відсотків. Крім того просив витребувати у позивача належним чином засвідчені повні копії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, договору факторингу №27/0524-01 від 27 травня 2024 року та договору факторингу №140325-У від 14 березня 2025 року з усіма додатками, додатковими угодами, специфікаціями, повними реєстрами боржників (прав вимоги) та актами приймання-передачі до них. Ухвалою суду від 23 жовтня 2025 року витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» належним чином засвідчені повні копії усіх додатків, додаткових угод, специфікацій, повних реєстрів боржників (прав вимоги) та актів приймання-передачі до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, договору факторингу №27/0524-01 від 27 травня 2024 року та договору факторингу №140325-У від 14 березня 2025 року. На виконання вказаної ухвали представник позивача позивача Хлопкова М.С. подала письмові пояснення в яких вказала, що всі наявні документи в підтвердження позовних вимог подані разом з позовом і оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства. Проведений розрахунок відсотків здійснено у відповідності до умов підписаного договору. Просила вимоги позову задовольнити. Представник позивача адвокат Тараненко А.І., який діяв на підставі довіреності 4 грудня 2024 року, в судове засідання не з`явився, в позові просив розгляд справи здійснювати у відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання 28 листопада 2025 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся він і його представник адвокат Рудницький Ю.І. про час та місце його проведення, про причини неявки до суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подали. За таких обставин, враховуючи подання сторонами заяв по суті справи, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем 6 березня 2023 року було укладено кредитний договір №777704997, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 8300 гривень, строком на 15 днів, який може бути продовжене необмежену кількість, але строком дії договору не більше 5 років, зі сплатою 2% в день від суми кредиту за час користування ним (дисконтна процентна ставка), або зі сплатою 2,98% в день від суми кредиту за час користування ним (базова процентна ставка) (п. 2.1, 2.3, 3.1, 3.2, 8.3.1, 8.3.2, 11.1 кредитного договору). Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV65MF8, який направлено відповідачу 6 березня 2023 року о 17:15:57 год. на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів 0964651848, одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі 6 березня 2023 року о 17:16:57. Зазначений номер телефону вказано у заявці на утримання кредиту. Виконання кредитором взятих на себе договірних зобов`язань первісним кредитором підтверджується платіжним дорученням № ae6dc16a-4012-4d80-bb2a-e5c76b5c162f від 6 березня 2023 року та випискою по рахунку відповідача від 18 липня 2025 року. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 (з подальшими змінами), відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло, зокрема, право вимоги до відповідача за кредитним договором №777704997 від 6 березня 2023 року. Відповідно до п. 8.6 договору додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, №27 від 31 грудня 2021 року, №31 від 31 грудня 2022 року, №32 від 31 грудня 2023 року - якими продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року. Згідно з п. 4.1 договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. 5 жовтня 2021 року відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №230 від 23 травня 2023 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 19 669,22 гривень. 27 травня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №27/0524-01 за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Пунктом 2.1. розділу 2 договору факторингу №05/0820-01 від 5 серпня 2020 року (з відповідними доповненнями), ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 27 травня 2024 року до договору факторингу №27/0524-01 від 27 травня 2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 40940,46 гривень. 14 березня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з позивачем ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №140325-У, за умовами якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №777704997 від 6 березня 2023 року. Отже, ТОВ «Юніт Капітал» набуло права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом норми ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За правилами ст.ст. 1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору відповідачем належним чином не виконані, передбачені договором кредиту заборгованості не погашені. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, пов`язані з видачею кредитних коштів на користь відповідача, що стверджується копіями описаних вище договорів. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №140325-У від 14 березня 2025 року, позивач набув грошової вимоги до відповідача у сумі 40 940,46 гривень, з яких 8300 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 32640,46 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Крім того, розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунками заборгованості та випискою з особового рахунку відповідача по кредитному договору №777704997 від 6 березня 2023 року. Хоча сторона відповідача заперечує розмір нарахованих відсотків, проте свого альтернативного розрахунку не надає, а також на надала доказів, що надані розрахунки проведення в порушення умов укладеного кредитного договору. Відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів і сплати процентів, у зв`язку з чим з останнього слід стягнути в користь позивача заборгованості за кредитним договором №777704997 від 6 березня 2023 року в розмірі сумі 40 940,46 гривень, з яких 8300 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 32640,46 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище заборгованість, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо заперечень сторони відповідача з приводу укладення договору, то судом вище описано процедуру укладення такого та відповідачем не спростовано, що номер телефону на який було надіслано одноразовий ідентифікатор не належить йому. Факт отримання відповідачем коштів підтверджується випискою по його рахунку з якої вбачається, що відповідач кошти як помилково отримані не повернув, а тому суд приходить до переконання, що відповідач здійснив своє волевиявлення на отримання кредиту та скористався отриманими коштами. Щодо доводів сторони відповідача з приводу не надання стороною позивача належних і допустимих доказів укладення кредитного договору, то суд зазначає, що договір з первісним кредитором було укладено в електронній формі, а тому кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші доводи, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Окрім цього, між ТОВ «Юніт Капітал» та АО «Тараненко А.І. та партнери» 17 березня 2025 року укладено договір про надання правової допомоги №17/03/25-02, складено детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги, акт про підтвердження факту надання правничої (правової допомоги) адвокатом, на підставі яких за надання правової допомоги, а саме: складання позовної заяви, вивчення матеріалів про стягнення заборгованості з боржника, підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором адвокатом витрачено 6 годин вартістю 7000 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень, а також судовий збір в розмірі 2422,4 гривень.

Outcome: approved