Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. У жовтні 2025 року до Менського районного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», подана через систему «Електронний суд» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 887931564 від 20.05.2021 в сумі 17 477 грн. 76 копійок. Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що 20.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 887931564, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 13 750 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.\~Договір між сторонами був укладений у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідач відзив на позов не подала. ІІ. Заяви та клопотання учасників справи. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи без його участі. Інших заяв та клопотань по суті справи від представника позивача та відповідача не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників; визначено сторонам строк для подачі відзиву та заяв по суті справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин та не надала відзив на позовну заяву, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. IV.Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи. Судом встановлено, що 20 травня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір № 887931564 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с.13-33). Відповідно до п.1.1, 1.2 договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 13 7500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з п.1.3, п.1.4 або п.1.5 цього договору. Кредит надається строком на 98 днів від дати отримання кредиту позичальником. Пунктами 1.3, 1.4 та 1.5 договору визначено, що на період строку, визначеного п.1.2 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,65% від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. Підписанням кредитного договору та графіку розрахунків відповідачка підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних нею умов кредитування. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за договором, здійснивши 20 травня 2021 року переказ грошових коштів у сумі 13 750 грн згідно з договором № 887931564 від 20 травня 2021 року на платіжну картку отримувача [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджується матеріалами справи (а.с.34, 36). Повідомленням АТ\~КБ «ПриватБанк»\~підтверджено факт\~належності банківської\~картки № [NUMBER] [PERSON] . Випискою по картці № [NUMBER] підтверджується зарахування 20 травня 2021 року на картку [PERSON] грошових коштів у сумі 13 750,00 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 1.3 право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з п. 4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Згідно з п. 8.2 договору, строк цього договору закінчується 28 листопада 2019 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (а.с.43-48). \~ \~ \~ \~28 листопада 2019 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти п.8.2 договору у новій редакції, а саме, що «строк дії цього договору починає перебіг у момент визначений у п.8.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором» (зворот а.с.48). \~ \~ \~ \~31 грудня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, а саме, що згідно з п. 2.1 розділу 2 договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Строк цього договору закінчується 31 грудня 2021 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (а.с.49-53). Відповідно до п. 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 (в редакції від 31 грудня 2020 року) визначено, що під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. 31 грудня 2021 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно (а.с.54). 31 грудня 2022 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2023 включно (зворот а.с.54). 31 грудня 2023 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди, зокрема, продовжити строк дії договору до 31 грудня 2024 року (а.с.55). Відповідно до реєстру прав вимоги №150 від 07 вересня 2021 року від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №887931564 від 20 травня 2021 року на суму 17\~477,76 грн. (а.с.56). 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» був укладений договір факторингу №05/0820-01, відповідно до п.2.1 договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.59-63). 03 серпня 2021 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» уклали додаткову угоду №2 до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно (зворот а.с.63). 30\~грудня 2022\~року ТОВ\~«Таліон плюс»\~та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» уклали додаткову угоду №3 до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 30 грудня 2024 року включно (а.с.64). Відповідно до реєстру прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №887931564 від 20 травня 2021 року на суму 17\~477,76 грн. (а.с.65). 04 червня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, п. 1.1. якого передбачено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.68-72). Відповідно до реєстру боржників від 04 червня 2025 року до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 887931564 від 20 травня 2021 року на загальну суму 17\~477,76 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 10\~111,03 грн, заборгованість по відсоткам 7366,73 грн. (а.с.73-74). Згідно з випискою з особового рахунку відповідача вбачається, що станом на 25 червня 2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 887931564 не погашена та складає 17\~477 грн. 76 коп. (а.с.83). Вказані договори факторингу є дійсними та чинними, відомості про те, що вони оскаржувалися в судовому порядку відсутні. Станом на час розгляду справи відповідачка не надала суду доказів сплати нею зазначеної суми заборгованості за кредитним договором, а також доказів виконання нею зобов`язань за кредитним договором первісному кредитору. V. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до\~статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України\~встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, серед яких волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а також вчинення правочину у формі, встановленій законом. Згідно зі\~статтею 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини третьої\~статті 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Стаття 652 ЦК України\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). У силу частини першої\~статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статей 7, 8 Закону України «Про електронну комерцію», продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Відповідно до\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідачка пройшла процедуру ідентифікації, надала згоду на обробку персональних даних, створила особистий кабінет, пройшла процедуру верифікації своєї платіжної картки, ознайомилася із текстом примірного договору, відповідними правилами та умовами надання кредиту, про що поставила відповідну відмітку. Після прийняття відповідачем умов кредитного договору, остання, уклала кредитний договір, який був підписаний відповідно до вимог ст.ст. 6, 8, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачка в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву, письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову суду не надала, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 887931564 від 20.05.2021 у розмірі 17 477,76 грн, в тому числі: 10\~111,03 грн. заборгованість по тілу кредиту, 7 366,73 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Щодо вимог представника позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Також Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені». Представництво інтересів позивача у даному провадженні здійснював адвокат Тараненко А.І. на підставі Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року та Додаткової угоди № 25770505946 до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 (а.с.84-86). На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви додані Акт прийому передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року, Протокол погодження вартості послуг до Договорру про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, копія свідоцтва на право на зайняття адвокатською діяльністю, довіреність (а.с. 84-89). Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Враховуючи складність\~справи,\~обсяг наданих\~адвокатом послуг\~та ціну\~позову,\~а також\~відсутність будь\~ яких\~заперечень з\~боку відповідача,\~суд приходить\~до висновку,\~що вказаний\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу (7\~000\~грн)\~є обґрунтованим та співмірним з обсягом наданих послуг адвоката, а тому приходить до висновку про необхідність їх стягнення з відповідача на користь позивача. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Так, згідно платіжної інструкції № 17873 від 11 липня 2025 року ( а.с.1) позивачем було сплачено 2 422 гривні 40 копійок судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. З цих підстав,

Outcome: approved