Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

24.06.2024 року директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Ткаченко М.М. звернулася до суду засобами поштового зв`язку «Укрпошта» із позовною заявою (отримана та зареєстрована судом 11.09.2024 року), в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №3187550 від 10.09.2021 року в сумі 31 300, 00 грн.; стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028, 00 грн.; стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 9 000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 3187550. Договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, відповідно до умов якого, банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 4000 грн. на 14 днів, розмір процентів 700,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Комісія за надання кредиту 400,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово. Тип процентної ставик фіксована. 15.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором про споживчий кредит № 3187550 від 10.09.2021 року, що укладено між ТОВ «МІЛОАН» та боржником [PERSON] 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у т.ч. за договором про споживчий кредит № 3187550 від 10.09.2021 року, що укладено між ТОВ «МІЛОАН» та боржником [PERSON] . Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позову не здійснював, тому станом на день формування позовної заяви заборгованість за договором про споживчий кредит № 3187550 від 10.09.2021 року складає 31 300, 00 грн., яка складається з: 4000,00 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 26 900,00 грн. - заборгованості по відсотках; 400,00 грн. - заборгованості за комісією. Зазначена сума заборгованості відповідачем до теперішнього часу не погашена. Ухвалою суду від 23.10.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Рішенням Саксаганського районного суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 року, ухваленим при заочному розгляді, позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволені. 24.03.2025 року відповідач [PERSON] звернулась до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою, в якій просить прийняти заяву про скасування заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2024 року у цивільній справі №214/7753/24 за позовною заявою ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг №3187550 від 10.09.2021 року в сумі 31 300, 00 грн., яка складається з: 4000,00 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 26 900,00 грн. - заборгованості по відсотках; 400,00 грн. - заборгованості за комісією; скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду у загальному порядку. В обґрунтування вимог заяви відповідач зазначила, що заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2024 року позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» про стягнення заборгованості задоволено, ухвалено стягнути з [PERSON] на користь на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про надання фінансових послуг №3187550 від 10.09.2021 року в сумі 31 300, 00 грн., яка складається з: 4000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту; 26 900,00 грн. заборгованості по відсотках; 400,00 грн. заборгованості за комісією. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 6000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Вважає, заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2024 року, підлягає перегляду, оскільки обставини справи встановлені не у повному обсязі, обставини, на які посилається відповідач є суттєвими, та мають істотне значення. 10.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та нею, [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 3187550. Договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, відповідно до умов якого, банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 4000 грн. на 14 днів, розмір процентів 700,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Комісія за надання кредиту 400,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово. Тип процентної ставки фіксована. 15.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором про споживчий кредит № 3187550 від 10.09.2021 року, що укладено між ТОВ «МІЛОАН» та боржником [PERSON] 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у т.ч. за договором про споживчий кредит № 3187550 від 10.09.2021 року, що укладено між ТОВ «МІЛОАН» та боржником [PERSON] . Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позову не здійснював, тому станом на день формування позовної заяви заборгованість за договором про споживчий кредит № 3187550 від 10.09.2021 року складає 31 300, 00 грн., яка складається з: 4000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту; 26 900,00 грн. заборгованості по відсотках; 400,00 грн. заборгованості за комісією. Зазначена сума заборгованості відповідачем до теперішнього часу не погашена. Однак, зазначене не відповідає дійсності, оскільки жодних кредитних чи інших договорів із ТОВ «Мілоан» вона не укладала, кошти від ТОВ «Мілоан» не отримувала. Вона, ніколи не зверталась до ТОВ «Мілоан» з приводу отримання коштів, не реєструвалась на їх сайті, не робила жодних заявок на отримання грошових коштів і не укладала жодного договору позики, зазначений договір позики був укладений від мого імені внаслідок шахрайських дій осіб, які використали мої персональні дані та заволоділи грошовими коштами. Особисто вона не укладала кредитний договір, не мала наміру його укладення, не підписувала електронним підписом, кошти від ТОВ «Мілоан» не отримувала та, відповідно, особисто не знімала з картки чи рахунку, на які вони нібито були переведені, а матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували зворотнє, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 203 ЦК України на момент укладення договору було відсутнє волевиявлення та внутрішня воля позивача на його укладення. Документів, які б підтверджували отримання відповідачем грошових коштів від позивача умовах договору кредитування, так само як і розрахунку заборгованості, графіку погашення платежів, виписки по кредитному договору, позивачем не надано. Ухвалою суду від 31.03.2025 року прийнято до розгляду заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 04.07.2025 року заочне рішення суду від 26.11.2025 року скасовано, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 22.08.2025 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає наступне, позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 31 300, 00 грн., посилаючись на те, що між, [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір №3187550 від 10.09.2021 року, право вимоги за якими перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2021 року, які в свою чергу відступили право грошові вимоги ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору факторингу №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року. Наразі позивач просить стягнути суд загальну суму заборгованості за кредитними договором у розмірі 31 300, 00 грн. яка складається із: заборгованість за кредитом 4000 грн.; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 26 900, 00 гра -заборгованість за комісіями 400,00 грн. Втім, відповідач вважає, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» не підлягають задоволенню з огляду на наступне. У матеріалах справи відсутні й суду не надано будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів за вищезазначеними договорами позичальнику відповідно д вимог ст. ст. 526, 1054, 1088 ЦК України. У матеріалах справи відсутні первинні документи, які підтверджують видачу кредитних коштів [PERSON] за кредитним договором. В матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків, а також, зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, та неможливість встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитними договорами складений самим кредитором, і не містить жодного підтвердження реальності господарської операції. По них не можна вирахувати коли заборгованість була переведена в прострочену, чи були сплати з боку відповідача, який був порядок нарахування відсотків, в якому розмірі вони були нараховані, коли вони були нараховані тощо. Наданий позивачем розрахунок заборгованості, не є борговим документом та належним доказом, що доводить отримання кредиту. Таким документом відповідно до ч. 1 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 25 вересня 2018 року, може бути банківський документ з підписом відповідача, якого не надано. Розрахунок заборгованості не є доказом наявності чи відсутності договірних зобов`язань між сторонами, оскільки, він є доповненням до позову з зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру, має інформаційний характер, а також не відповідає вимогам, яким має відповідати доказ здійснення фінансово-господарської операції. Крім того, з наданого розрахунку не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань відповідних сум, ніяких роз`яснень та доказів щодо принципу складання даних розрахунків справа не містить. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які азані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є неналежним та достатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти, на який строк, правильність рахування відсотків позивачем. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, надані позивачем розрахунки заборгованості та витяги з реєстру боржників до договорів факторингу не можуть, вважатися, належними доказами на підтвердження наявності заборгованості. Розрахунок заборгованості не можна покласти в основу рішення у справі, оскільки з нього не можливо встановити формування заборгованості та її складові, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Тобто, даний розрахунок не є належним доказом суми заборгованості в розумінні положень ч. 1 ст. 77 ЦПК України. З огляду на зазначене, відповідач вважає, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами позовних вимог, а надані ним докази є недостатніми, та не дають підстави дійти висновку про наявність обставин справи, як входять до предмету доказування, тому позов є необґрунтованим. 28.08.2025 року від представника позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»- Ткаченко М.М. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне, 10.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №3187550. Відповідач не заперечує факт укладання договору та виникнення зобов`язань між сторонами, проте посилається на відсутність доказів отримання кредитних коштів за договором. До підписання договору позичальнику було надано всі можливості для ознайомлення з умовами договору, в тому числі паспорт споживчого кредиту та розміщення інформації на сайті товариства. Договір було укладено згідно п. 3 ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії». З договору вбачається, що у відповідності до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди, щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Виходячи з викладеного, відповідачем не надано жодного доказу того, що ним оспорювалися зазначений вище кредитний договір. Щодо розрахунку заборгованості за договором , до позовної заяви надано розрахунки заборгованості та за якою відсотковою ставкою. Дана інформація детально відображена безпосередньо в розрахунку заборгованості ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». При цьому перевірити правильність розрахунків можливо за допомогою математичних операцій множення, ділення, додавання. Підписуючи договір позики сторони погодили умови повернення позики, в тому числі порядок нарахування процентів по договору у разі належного та неналежного виконання зобов`язань позичальником. Таким чином, сторонами погоджено строк користування кредитом продовжується, у разі наявності непогашеної заборгованості, а та продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь- яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодилась на зазначені умови. Отже ним було надано згоду автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору. Також в паспорті споживчого кредиту наявні застереження, а саме: наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача базуються на обраних споживачем умовах кредитування. На підставі вищевикладеного, просить задовольнити позов в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовну заяву задовольнити в повному обсязі на підставі наявних матеріалів у справі, з урахуванням відповіді АТ «Універсал банк», щодо підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 3187550. Договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, відповідно до умов якої, банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 4000 грн. на 14 днів, розмір процентів 700,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Комісія за надання кредиту 400,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово. Тип процентної ставки фіксована. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 24.09.2021 року. (а.с 6.). Вказаний договір підписано відповідачем [PERSON] за допомогою електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора «R10149», відправленого на його номер телефону [NUMBER] (а.с 12). Згідно паспорту споживчого кредиту, в якому зазначені: інформація та контактні дані кредитодавця, умови кредитування, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, погоджено умови кредитування, який підписаний відповідачем 10.09.2021 року (а.с.11). На підтвердження факту укладення кредитного договору та його умов позивачем надано суду копію підписаного відповідачем паспорту споживчого кредиту до договору про споживчий кредит № 3187550 від 10.09.2021 року, який містить умови відповідного договору, відповідно до яких кредит у розмірі 4000,00 грн, базова процентна ставка 5% за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту 400,00 грн, строк кредитування 14 днів (а.с.11-14.). Згідно платіжного доручення № 55978024 від 10.09.2021 року [PERSON] отримала 4000,00 грн. від ТОВ «МІЛОАН» (а.с 14). Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит № 3187550 від 10.09.2021 року належним чином не виконувала, у зв`язку з чим за останньою утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку, станом на 10.03.2023 року складає 31 300, 00 грн., яка складається з: 4000,00 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 26 900,00 грн. - заборгованості по відсотках; 400,00 грн. - заборгованості за комісією (а.с 6). 15.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 15/12-2021-22 у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, серед яких і позичальник [PERSON] , договір про споживчий кредит № 3187550 від 10.09.2021 року (а.с17-19). 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у т.ч. за договором про споживчий кредит № 3187550 від 10.09.2021 року, що укладено між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] (а.с 29). Згідно з п. 5.2. Договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (а.с 19 зворот). 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем було підписано акт прийому-передачі Реєстру боржників (а.с. 20-21). Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «Вердикт Капітал» передало, а позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийняв право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 3187550 від 10.09.2021 року у загальному розмірі 31 300, 00 грн., яка складається з: 4000,00 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 26 900,00 грн. - заборгованості по відсотках; 400,00 грн. - заборгованості за комісією (а.с. 26). Після отримання права вимоги до відповідача [PERSON] ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій, однак в порушення умов договору, відповідач не погасив заборгованості в повному обсязі. Згідно з наданим позивачем розрахунком, за відповідачем значиться заборгованість у розмірі 31 300, 00 грн., яка складається з: 4000,00 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 26 900,00 грн. - заборгованості по відсотках; 400,00 грн. - заборгованості за комісією, згідно договору про споживчий кредит (до 04.06.2024). Згідно витребуваних відомостей на підставі ухвали суду від 24.09.2025 року, які надійшли до суду 21.11.2025 року з АТ «Універсал Банк», встановлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було емітовано картку № [NUMBER] . Банком не емітувалися інші картки на ім`я клієнта. Відповідно до виписки про рух коштів по картці № [NUMBER] емітованої на ім`я [PERSON] були зараховані кошти у сумі 4000,00 грн. за період з 10.09.2021 року по 10.10.2021 року. (а.с. 183-190). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що договір про споживчий кредит був укладений в електронній формі. А тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.ч. 1-4, 6-8, 11-13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Останні встановлені ст. ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, відповідно до яких істотними умовами кредитного договору, щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Так, судом встановлено, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] договір про споживчий кредит №3187550 від 10.09.2021 року, який підписаний електронним підписом відповідача, на умовах визначених у вказаному договорі [PERSON] надавалися кредитні кошти, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами та іншими складовими та зі встановленими строками їх повернення. Підтверджено, що на карту № [NUMBER] емітовану АТ «Універсал банк» на ім`я [PERSON] були зараховані кошти у сумі 4000,00 грн. за період з 10.09.2021 року по 10.10.2021 року. Крім того, в матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту продукту ТОВ «МІЛОАН» до договору про споживчий кредит № 3187550 від 10.09.2021 року, який містить умови кредитування та строк повернення кредиту. Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Всупереч умовам укладеного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитних заборгованостей по договору. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] , позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за вказаним договором про споживчий кредит на загальну суму 31 300,00 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Оскільки ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ТОВ «МІЛОАН», відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті боргу та відсотків в строки, передбачені графіками погашення кредитів, не виконала, кредит та відсотки за його користування не сплатила, чим порушила вимоги договору про споживчий кредит, тому суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про споживчий кредит № 3187550 від 10.09.2021року у розмірі 31 300, 00 грн. 22.08.2025 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] було подане клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. В якому зазначає, що сума витрат на правничу допомогу висунута ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в розмірі 9 000,00 грн є непропорційною , та такою, що підлягає зменшенню, враховуючи складність справи та фактичний час витрачений адвокатом на професійну правничу допомогу. Вважає спів мірним зі складністю справи та ціною позову, виконаною адвокатами роботою та розумним і обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн.. Таку суму вважає пропорційною предмету спору та такою, що є доцільною для розподілу між сторонами. На підставі викладеного, просить зменшити розмір витрат ТОВ "КОЛЛЕ«Т ЦЕНТР» на професійну правничу допомогу до розміру 3000,00 грн. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: договір про надання правничої допомоги №07-06/2024 від 07 червня 2024 року, укладеного з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги від 07.06.2024 року №217 та Витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 10.06.2024 року, відповідно до яких Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надано ТОВ «Коллект Центр» наступну правову допомогу: надання усної консультації тривалістю 2 години вартістю 3000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду тривалістю 2 годин вартістю 6000 грн.; Платіжну інструкцію №0440660000 від 11 червня 2024 року, відповідно до якої ТОВ «Коллект Центр» сплатив на користь Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» грошові кошти у сумі 55 000,00 грн. відповідно до договору №07-06/2024 від 07.06.2024 року про надання правової допомоги (а.с.37). Проте суд не може погодитись із наведеним розрахунком в повному обсязі, враховуючи конкретні обставини справи, яка є справою незначної складності, справа розглядалася в спрощеному провадженні, вартість послуг адвоката у справі, розумності їхнього розміру, необхідність таких витрат для даної справи, кількості судових засідань, необхідних процесуальних дій сторони, часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача до 3 000,00 грн., що відповідає критерію реальності наданих адвокатом послуг. За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Коллект Центр» судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved