Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивується тим, що Головне управління ПФУ в Вінницькій області відмовило заявниці у призначенні пенсії за віком, так як додані документи на підтвердження страхового стажу ними не зараховані, оскільки мають істотні розбіжності. Із змісту рішення Головного управління ПФУ в Вінницькій області від 22.10.2024 №057350008790 вбачається, що до страхового стажу також не зараховано періоди трудової книжки, оскільки на титульній сторінці ім`я написано російською мовою " [PERSON] ", не відповідає паспортним даним, що є порушенням вимог "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників". Трудова книжка [NUMBER] від 19.10.1983 була видана на ім`я " [PERSON] " (мовою оригіналу), [INFO] . Виправлення прізвища на " [PERSON] " зроблено 14.06.1984 на підставі свідоцтва про шлюб від 17.12.1983. Виправлення на прізвище " [PERSON] " зроблено на підставі свідоцтва про шлюб від 07.09.1996. А саме та обставина, що ці данні відповідають зміні прізвища у зв`язку з укладаннями шлюбу є доказом, що трудова книжка належить позивачці - [PERSON] , [INFO] . Крім того, зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області вбачається, що період навчання позивачки у технікумі до страхового стажу не зараховується, так як виявлено розбіжності з дипломом у написанні імені (у паспорті зазначено ім`я " [PERSON] " - українською мовою), у дипломі " [PERSON] ", що не відповідає написанню у паспорті. Диплом з відзнакою [NUMBER] був виданий позивачці Докучаєвським торгівельним технікумом 02 березня 1984 року, реєстраційний номер 11657. на ім`я " [PERSON] ". Як видно, різниця у написанні імені у одну літеру є наслідком довільного перекладу українською мовою імені " [PERSON] " з російської мови, якою було складено документи за часів радянського союзу. На підтвердження цієї обставини свідчить "Выписка из семестровых и экзаменационных ведомостей к Диплому № ДТ-795666", які складені російською мовою та де ім`я позивачки зазначено російською мовою як " [PERSON] ". Враховуючи вищевикладене, заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності трудової книжки серії [NUMBER] , виданої уповноваженою особою Місцевкому Донецького технікуму промавтоматики Порофспілки робітників вугільної промисловості 19.10.1983, заявнику [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Також, встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , диплому [NUMBER] , виданого 02.03.1984 Докучаєвським торговим технікумом Мінвуглепрому СРСР " [PERSON] ", реєстраційний запис №11657. Ухвалою суду від 07 листопада 2025 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник заявниці - адвокатка Мірошніченко М.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Заявниця [PERSON] , будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка, підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, вказавши, що неточності виникли через переклад з російської на українську мову, вона дійсно навчалась в Докучаєвському торговому технікумі Мінвуглепрому СРСР та отримала диплом з відзнакою серії [NUMBER] , також вона отримала трудову книжку [NUMBER] на своє ім`я в 1983 році, однак при перекладі на українську мову допущено помилки у написанні її імені, що перешкоджає належно реалізувати її майнові права. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області у судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~і місце\~розгляду справи\~повідомлений належним\~чином, надав до суду заяву про розгляд справ за відсутності заінтересованої особи. Представник заінтересованої\~особи Головного\~управління Пенсійного\~фонду України\~в Дніпропетровській\~області у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму № 5 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Судом встановлено, що рішенням № 057350008790 від 22 жовтня 2024 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії за віком. Згідно рішення за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди трудової книжки [NUMBER] вівд 09.11.1964, оскільки на титульній сторінці ім`я заявниці [PERSON] / [PERSON] (рос.вар.) не відповідає паспортним даним; не зараховано період навчання згідно диплому [NUMBER] від 02.03.1984, з 01.09.1981 по 28.02.1984 оскільки ім`я заявниці [PERSON] / [PERSON] не відповідає паспортним даним та не прослідковується зміна прізвища Господар- [PERSON] (а.с.17). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 серпня 1973 року (а.с.11), [PERSON] (російською мовою), народилася [INFO] у м. Архангельск РСФСР, актовий запис № 12. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00053795987 від 24 вересня 2025 року (а.с.12, 12 -зворот), [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17 грудня 1983 року, актовий запис № 232, зазначено прізвище до реєстрації шлюбу - " [PERSON] ", після реєстрації шлюбу " [PERSON] ". Відповідно до відомостей про розірвання шлюбу, шлюб розірвано 24 грудня 1990 року, актовий запис № 386, складено Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.10.2025, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис № 289. В графі мати зазначено [PERSON] (а.с. 13). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00053800173 від 24 вересня 2025 року, [PERSON] - прізвище до реєстрації шлюбу, 05 червня 1993 року уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис №154, прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Відповідно до відомостей про розірвання шлюбу, шлюб розірвано 14 серпня 1995 року, актовий запис № 254, складено відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.14, 14 - зворот). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 07 вересня 1996 року Виконкомом Никонорівської сільради Добропільського району Донецької області, [PERSON] 07 вересня 1996 року уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с. 15). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 листопада 1997 року Виконкомом Никонорівської сільради Добропільського району Донецької області, матір`ю [PERSON] зазначена [PERSON] (а.с.16). 19 жовтня 1983 була видана трудова книжка [NUMBER] на ім`я " [PERSON] " (мовою оригіналу), [INFO] . 14 червня 1964 року, зроблено виправлення прізвища на " [PERSON] " на підставі свідоцтва про шлюб від 17.12.1983. Виправлення на прізвище " [PERSON] " зроблено на підставі свідоцтва про шлюб від 07.09.1996 (а.с.18-20). 02 березня 1984 року виданий диплом серії [NUMBER] Докучаєвським торгівельним технікумом (а.с.21), на ім`я " [PERSON] ". Згідно із "Выписка из семестровых и экзаменационных ведомостей к Диплому № ДТ-795666" (мовою оригіналу) ім`я зазначено російською мовою як " [PERSON] " (а.с.22) Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області, 07 грудня 2000 року, прізвище, ім`я, по батькові зявниці зазначено " [PERSON] " - українською мовою та " [PERSON] " - російською мовою (а.с. 8). Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З метою практичної реалізації вказаних завдань стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. При цьому, згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає також справи і про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті у зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. При цьому, згідно роз`яснень, що містяться в п. 12 даної постанови Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до п. 3 та п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) підтвердження наявного трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження приймаються, крім іншого, довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи я паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788- XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерви. Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пункт 1 Порядку № 637 зазначає про те, що основним документом, що підтверджує загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Згідно з п. 26 Порядку № 637 якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з іменем, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено в судовому порядку. Дослідивши докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви повністю, виходячи з наступного. Згідно листа ВСУ 01.01.2012 "Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Наведена правова позиція суду узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №320/948/18, Верховного Суду у постановах від 19 червня 2019 року по справі №752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року по справі №750/9847/18, від 18 листопада 2020 року по справі №554/3600/19, від 25 листопада 2020 року по справі №636/4087/19, від 03 лютого 2021 року по справі №644/9753/19, від 16 червня 2021 року по справі №643/6447/19, від 15 вересня 2021 року по справі №733/324/21, п.12 постанови Пленум Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року №5, листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення". Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. На переконання суду, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20 серпня 2018 року по справі №545/1472/17. У постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 р. по справі №938/792/21 суд касаційної інстанції дійшов правового висновку, що законом чітко передбачено порядок заповнення трудової книжки, внесення до неї відповідних записів та змін, а саме всі необхідні дії щодо трудової книжки вчиняє роботодавець, тому лише у тому разі, коли роботодавець не виконав свого обов`язку щодо ведення трудової книжки працівника належним чином, або відмовив у зміні записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження, то у такому випадку у суду виникнуть підстави для захисту порушеного права в судовому порядку. Як встановлено судом, в Трудовій книжці [NUMBER] ,\~та в\~дипломі [NUMBER] наявна різниця у написанні імені заявниці в одну літеру, що є наслідком довільного перекладу українською мовою " [PERSON] " з російської мови, та є обставиною, котра перешкоджає заявниці з реалізацією її права на пенсію. Зазначені обставини підтверджуються показами заявниці допитаної в якості свідка, копією Трудової книжки з внесеними до неї відповідними записами про трудову діяльність, копією диплому та іншими матеріалами справи. Оскільки метою встановлення факту, що має юридичне значення, є забезпечення можливості реалізації заявником гарантованого Конституцією України права на пенсійне забезпечення, а також те, що іншого порядку та можливості встановити факт, окрім судового, не існує, суд дійшов висновку про належність вказаних документів заявникові, тому наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки в позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів неможливо, внаслідок чого [PERSON] позбавлена можливості реалізувати своє право на призначення пенсії, заява підлягає задоволенню. Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що відповідно до ч. 7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом та у справах окремого провадження щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, відсутній спір та позовні вимоги, а заявник звернулася із заявою про встановлення факту, що для неї має юридичне значення, а відтак судовий збір, сплачений при зверненні до суду необхідно залишити за заявником. На підставі викладеного,

Outcome: approved