Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Шульга Ю.І., звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, [PERSON] про позбавлення батьківських прав, який в подальшому був уточнений. Крім того до участі у справі було залучено третю особу - Орган опіки та піклування в особі Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області. Уточнені позовні вимоги обґрунтовані тим, що батьки позивачки - [PERSON] та [PERSON] з 14.02.2004 по 19.06.2019 перебували у шлюбі, під час якого у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин між сторонами, син [PERSON] залишився проживати з батьком, а донька [PERSON] - з матір`ю. Проте, після повномасштабного вторгнення РФ в Україну у лютому 2022 року, відносини доньки [PERSON] з її матір`ю - [PERSON] погіршились, у зв`язку з чим у лютому 2024 року дитина переїхала жити до батька - [PERSON] . З цього часу відповідачка життям дитини не цікавилась, участі у вихованні не приймає. Позивачка перебуває на повному утриманні батька, проживає постійно з ним та з його новою сім`єю. З наведених вище обставин та через те, що відповідач по справі взагалі не спілкується та не підтримує стосунки зі своєю дитиною, позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просила позбавити її матір - [PERSON] батьківських прав відносно неї - [PERSON] , [INFO] . Раніше у судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Позивачка [PERSON] у судових засіданнях зауважувала, що зі своєю матір`ю вона не спілкується вже майже два роки, оскільки мати не підтримує жодного зв`язку, не піклується про неї, не відвідує, не цікавиться її життям. При цьому раніше, під час проживання разом з матір`ю у період з 2022 по 2024 роки, позивачка почувалась разом з нею у небезпеці та не мала змоги отримувати освіту. Своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач до суду не з`явився. Відзив на позов не подав, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області до суду не з`явився, раніше надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також надав висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Третя особа - [PERSON] до суду не з`явився, просив проводити розгляд справи без його участі. Раніше у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, а також надав до суду письмові пояснення, відповідно до яких просив позов задовольнити. Крім того зазначив, що є батьком позивачки [PERSON] , яка з січня 2024 року по теперішній час проживає разом з ним та його сім`єю: дружиною [PERSON] та сином [PERSON] , а також сином від попереднього шлюбу - [PERSON] на території Одеської області. При цьому мати позиваки залишилась проживати на непідконтрольній території, життям дитини не цікавиться, вихованням не займається, аліментів на утримання дитини не сплачує. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області до суду не з`явився, раніше надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з наведеним та на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦПК України, неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Станом на дату звернення до суду - 20.12.2024 позивачу [PERSON] виповнилось повних 15 років, тому вона має цивільні процесуальні права на звернення до суду з вказаним позовом. Відповідно до копії рішення Великобілозерського районного суду Запорізької області від 19.06.2019 у справі № 312/114/19, [PERSON] з 14.02.2004 перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Вказаним рішенням суду, яке набрало законної сили 22.07.2019, шлюб між сторонами розірвано. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 24.09.2004 Червоною сільською радою В.Білозерського району Запорізької області, актовий запис № 12 від 24.09.2004, [INFO] народився [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 17.11.2009 Червоною сільською радою Великобілозерського району Запорізької області, актовий запис № 19 від 17.11.2009, [INFO] народилась [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . За приписами ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За змістом роз`яснень, що містяться у абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до копії судового наказу Великобілозерського районного суду Запорізької області від 28.05.2019 у справі № 312/117/19, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи із дня пред`явлення заяви до суду - 02 травня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Також стягнуто з [PERSON] судовий збір на користь держави у розмірі 192,10 грн. Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00050988551 від 02.05.2025, [PERSON] , після реєстрації шлюбу 03.04.2021 з [PERSON] , має прізвище « [PERSON] ». Згідно з копією заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18.04.2024 у справі № 317/1751/24, позов [PERSON] до [PERSON] про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та стягнення аліментів задоволено у повному обсязі. Визнано таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ Великобілозерського районного суду Запорізької області від 28.05.2019 у справі № 312/117/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02.04.2024 та до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Також стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Відповідно до копії розрахунку Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.12.2024, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів по ВП № [NUMBER] у розмірі 48657,13 грн. Згідно з копією довідки від 09.12.2024, [PERSON] не отримував аліменти від [PERSON] за період з 17.07.2024 по 21.11.2024 згідно виконавчого листа № 317/1751/24, виданого 06.06.2024 Запорізьким районним судом Запорізької області. Відповідно до копії довідки Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.07.2025 № 54499-7-26.1, [PERSON] не отримував аліменти від [PERSON] за період з 02.04.2024 по 30.06.2025 згідно виконавчого листа № 317/1751/24, виданого 06.06.2024 Запорізьким районним судом Запорізької області. Відповідно до копії Довідки від 14.03.2024 № 5122-7001980477 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; фактичне місце проживання/перебування як ВПО: [ADDRESS] . Згідно з копією Акту обстеження умов проживання від 05.11.2024, за адресою: [ADDRESS] , неповнолітня [PERSON] проживає разом з батьком - [PERSON] та мачухою (дружиною батька) - [PERSON] з 29.01.2024. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено належні умови. Дитина забезпечена усіма необхідними речами побутового вжитку та одягом. Відповідно до копії характеристики, [PERSON] навчається у Чорноморському ліцеї Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області з 01 березня 2024 року. Батько дитини - [PERSON] - військовослужбовець, цікавиться навчанням доньки, підтримує зв`язок з класним керівником. За період навчання дитини мати не виходила на зв`язок. Згідно з копією Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 06.11.2024, [PERSON] , [INFO] , знаходиться під наглядом в КНП «Чорноморський ЦПМСД» з лютого 2024 року. За медичною допомогою дитина зверталась в присутності батька - [PERSON] . Мати дитини за мед. допомогою не зверталась, здоров`ям дитини не цікавилась. Допитаний у судовому засіданні свідок - [PERSON] , яка є мачухою позивачки та дружиною її батька, зазначила, що з січня 2024 року неповнолітня [PERSON] проживає разом з нею та її сином, а також разом батьком дитини та його сином від першого шлюбу. [PERSON] підтримує гарні відносини з [PERSON] . Мати дитини життям доньки не цікавиться. Також зауважила, що дівчинка перебуває на повному утриманні свого батька. Допитаний у судовому засіданні свідок - [PERSON] , який є рідним братом позивачки, зазначив, що після розірвання шлюбу між спільними з позивачкою батьками, а саме з 2020 року він проживав разом з батьком, з яким у березні 2022 року виїхав з окупованої території. Його сестра [PERSON] залишилась проживати з матір`ю, проте у січні 2024 року переїхала жити до них з батьком. З того часу мати життям сестри не цікавилась, на зв`язок не виходила. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 13.08.2025 № 27, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її доньки - [PERSON] , [INFO] . З таким висновком органу опіки та піклування погоджується і суд з огляду на наступне. Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Суд приходить до переконання, що змінити поведінку [PERSON] по відношенню до її дитини: [PERSON] , [INFO] , неможливо. Відповідач не відвідує дитину, не спілкується з нею. Відомостей про те, що батько дитини чинить перешкоди відповідачу у спілкуванні з дитиною матеріали справи не містять. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Наразі суд дійшов висновку, що [PERSON] байдуже ставиться до питання виховання та утримання своєї дитини. Вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується з дитиною, у тому числі в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для її гармонічного розвитку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Досліджені у судовому засіданні докази підтверджують посилання позивачки (дитини) на те, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків та не приймає участі у житті дитини. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні відповідачем її неповнолітньої дитини, судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що відповідач намагався або намагається виконувати батьківські обов`язки. На переконання суду позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню. Враховуючи, що батько дитини - [PERSON] належним чином виконує свої батьківські обов`язки, підстав для передачі дитини під опіку держави суд не вбачає, а тому дитину слід залишити проживати з батьком, що відповідає її інтересам. Питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини суд у вказаному провадженні не розглядає, оскільки вказане питання вже вирішено раніше шляхом винесення судового наказу. Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити [PERSON] , що вона не позбавлена у подальшому права вирішувати питання про поновлення її у батьківських правах відносно дитини в порядку, передбаченому ст. 169 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір за подання до суду позовної заява, яка містить одну вимогу немайнового характеру, а саме: у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved