Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до Покровського міського суду Дніпропетровської області із вказаним вище позовом про стягнення заборгованості у розмірі 87170, 63 грн. та судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на наступні обставини. 31.08.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір № 75139697, відповідно до умов якого на погоджений умовами Договору строк, шляхом перерахування грошових коштів на банківський картковий рахунок відповідача позичальник надав 10607,00 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Відповідач не виконала умови кредитного договору. Крім того, 27.01.2022 укладено договір №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до позичальників, в тому числі за договором №75139697. 13.09.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №102792513, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 4000,00 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Відповідач не виконала умови кредитного договору. Крі того,\~13.09.2021\~між ТОВАРИСТВОМ\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН»\~та [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №4920896, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 4000,00 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Відповідач не виконала умови кредитного договору. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. У позовній заяві зазначено, що 15.12.2021 та 17.12.2021, було укладено договори №15/12-2021-22, №17/12-2021-62, відповідно до яких ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами №102792513 та №4920896. 10.01.2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» уклали договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023. Згідно вищевказаного договору ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» включно і до [PERSON] за кредитними договорами № 102792513 від 13.09.2021, №4920896 від 13.09.2021 та №75139697 від 31.08.2021. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами № 102792513 від 13.09.2021, №4920896 від 13.09.2021 та №75139697 від 31.08.2021.в розмірі 87170,63 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням 18607,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 66049, 51 грн., заборгованість за комісіями 2320,00 грн., інфляційні збитки 169,71 грн., нараховані 3% річних 24,41 грн. Крім того, стягнути з відповідача понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 25000,00 грн. Наведене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду бла повідомлена належним чином. 23.07.2025 від представника відповідача адвоката Цокало Т.М. надійшов відзив на позовну заяву про визнання вищезазначених позовних вимог частково, а саме, стягнення заборгованості в загальному розмірі 13.920,00 грн., що складається з: -за кредитним договором №4920869 від 13.09.2021 в загальному розмірі 6960,00 грн., а саме суми кредиту 4000,00 грн., процентів 1800,00 грн. та комісії 1160,00 грн.; -за кредитним договором №10279251 від 13.09.2021 в загальному розмірі 6960,00 грн., а саме суми кредиту 4000,00 грн., процентів 1800,00 грн., комісії 1160,00 грн.; В іншій частині позову відмовити. Стягнути на користь відповідача з позивача всі понесені судові витрати. У відзиві щодо заборгованості за договорами №4920896, №102792513 від 13.09.2021, представник відповідача не погоджується щодо стягнення відсотків в розмірі 20480,00 грн. та 25400,00 грн., оскільки п.1.3 кредитного договору сторони погодили строк кредитування 15 днів, до 28.09.2021. П.2.3.1.2 сторони погодили пролонгацію на стандартних умовах, відповідно до яких позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, однак не зазначено, на яких умовах продовжується цей строк шляхом подання відповідної заяви позичальником, вчинення ним відповідних дій чи автоматичне продовження шляхом наявності заборгованості за кредитом. Таким чином, доказів, які свідчать про подальше належне узгодження сторонами істотних умов кредитування матеріали справи не містять. Крім того, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами за період після закінчення строку кредитування. Нарахування відсотків за користування кредитом після відступлення права вимоги є неправомірними. Відповідач визнає позовні вимоги щодо тіла кредиту та процентів у межах строку кредитування, проте заперечує щодо продовження строку дії кредитних договорів. Щодо заборгованості за договором позики №75139697 від 31.08.2021 представник відповідача зазначає, що позивач не надав докази щодо отримання відповідачем від первісного кредитора кредитних коштів на суму 10607,00 грн., посилаючись на правову позицію Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №752/9423/15-ц, від 16.09.2020 у справі №200/5647/18. Крім того, 12.07.2025 відповідач та адвокат Цокало Т.М. уклали договір №1326 про надання правничої допомоги, який містить тільки фіксовану оплату, що відповідає вимогам доказування надання правничої допомоги та не ускладнює перевірку обґрунтованості витрат, їхню пропорційність до предмета спору. Станом на 23.07.2025 ця сума складає 9000,00 грн. 29.07.2025 представником позивача було на адресу суду надіслано відповідь на відзив, в якому зазначив, що ні первісний кредитор, ні позивач не є банками та на них не розповсюджується дія ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Небанківські фінансові установи позбавлені можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів. У розрахунку заборгованості чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Крам того, продовження строку кредитування та автопролонгація договору передбачені розділом 7 Правил. З розрахунку заборгованості вбачається, що строк кредитування було автоматично продовжено у зв`язку із наявною заборгованістю. Доказів того, що відповідач повідомляв кредитора про небажання продовжувати строк кредитування матеріали справи не містять. Також, представник відповідача вважає, що витрати на правничу допомогу, заявлені відповідачем є безпідставними, а їх розмір завищеним та необґрунтованим, просить відмовити в задоволені цієї вимоги або суттєво зменшити її розмір. Представник відповідача 15.08.2025 надала заяву про розгляд справи без участі відповідача та її представника, задовольнити позов частково в сумі 13920 грн. та стягнути з позивача судові витрати. Представник позивача 13.10.2025 надала заяву про розгляд страви без участі позивача, позов просила задовольнити. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як встановлено\~судом, 13.09.2021\~року між\~ТОВ «МІЛОАН»\~та [PERSON] \~було укладено\~Договір №102792513,\~за умовами\~якого відповідач\~отримала грошові\~кошти в\~сумі 4000,00\~грн.\~(п.\~1.2\~договору).\~Кредит надається\~строком на\~15\~днів з\~13.09.2021.\~Термін (дата)\~повернення кредиту\~і сплати\~комісії -\~28.09.2021.\~Відповідно до\~п.1.5\~Договору,\~загальні витрати\~позичальника,\~включаючи проценти\~ та\~комісії \~2960,00\~грн.\~та 71,345,146,00\~% річних ( орієнтована реальна річна процентна ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту 6960,00 грн. Пунктом 1.5.1. передбачено комісію з надання кредиту- 1160,00 грн., що нараховується за ставкою 29,00% від суми кредиту одноразово. Відповідно до п.1.5.2.- проценти за користування кредитом 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5%. Крім того, п. 2.3. Договору передбачено пролонгацію строку кредитування або на пільгових або на стандартних (базових) умовах. Зокрема, 3,7,15 днів на пільгових умовах , тоді розмір комісії складає 3,5,10 відсотків від залишку кредиту, проценти нараховуються відповідно до п.1.5.2. та 60 днів на стандартних умовах, коли проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною ставкою, вказаною у п.1.6. Договору 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Договір укладено в електронній формі на підставі анкети заяви, заповненої на сайті «tengo.ua» від 13.09.2021. Номер договору відповідає номеру анкети-заяви. Процедура заповнення заяви, автоматичної перевірки та підписання договору підтверджується, крім того, довідкою про ідентифікацію за допомогою одноразового ідентифікатора. Отже, договір укладено в електронній формі, що підтверджується підписом відповідача, у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону (підписання аналогом ЕЦП). Факт перерахування кредитних коштів за договором №102792513 визнано представником відповідача. \~ \~ \~ \~Також, 13.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір №4920896, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 4000,00 грн. (п. 1.2 договору). Кредит надається строком на 15 днів з 13.09.2021. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії - 28.09.2021. Відповідно до п.1.5 Договору, загальні витрати позичальника, включаючи проценти та комісії 2960,00 грн. та 71,345,146,00 % річних ( орієнтована реальна річна процентна ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту 6960,00 грн. Пунктом 1.5.1. передбачено комісію з надання кредиту- 1160,00 грн., що нараховується за ставкою 29,00% від суми кредиту одноразово. Відповідно до п.1.5.2.- проценти за користування кредитом 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна ( базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5%. Крім того, п. 2.3. Договору передбачено пролонгацію строку кредитування або на пільгових або на стандартних (базових) умовах. Зокрема, 3,7,15 днів на пільгових умовах , тоді розмір комісії складає 3,5,10 відсотків від залишку кредиту, проценти нараховуються відповідно до п.1.5.2. та 60 днів на стандартних умовах, коли проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною ставкою, вказаною у п.1.6. Договору 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Договір укладено в електронній формі на підставі анкети заяви, заповненої на сайті «miloan.ua» від 13.09.2021. Номер договору відповідає номеру анкети-заяви. Процедура заповнення заяви, автоматичної перевірки та підписання договору підтверджується, крім того, довідкою про ідентифікацію за допомогою одноразового ідентифікатора. Отже, договір укладено в електронній формі, що підтверджується підписом відповідача, у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону (підписання аналогом ЕЦП). Факт перерахування кредитних коштів за договором №4920896, визнано представником відповідача. 15.12.2021 та 17.12.2021 було укладено договори №15/12-2021-22, №17/12-2021-62, відповідно до яких ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами №102792513 та №4920896. \~ \~ \~ \~Крім того, судом встановлено, що 31.08.2021 між ТОВ«1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 75139697, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 10607,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків 1,99% за кожен день користування позикою . Між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХКРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 27.01.2022 укладено договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ«1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХКРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до [PERSON] . У подальшому ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до [PERSON] ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023. Згідно п. 12 цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на яку були перераховані грошові кошти. Факт перерахування кредитних коштів за договором 75139697 підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» № КД-000015976/ТНПП від 05.03.2025, відповідно якої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів перерахувало 31.08.2021 10607 грн. Ярощук Ірині ЕПЗ номер [NUMBER] . Таким чином спростовується позиція представника відповідача, що ненадання доказів отримання відповідачем від кредитора кредитних коштів за договором № 75139697 від 31.08.2021 на суму 10607 грн. 10.01.2023\~року ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~та ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~уклали договір\~відступлення прав\~вимоги №\~10-01/2023.\~Згідно вищевказаного\~договору ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~набуло статусу\~нового кредитора\~та отримало\~право грошової\~вимоги по\~відношенню до\~осіб,\~які є\~боржниками ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~включно і\~до [PERSON] \~за кредитними\~договорами №\~102792513\~від 13.09.2021,\~№4920896\~від 13.09.2021\~та №75139697\~від 31.08.2021. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Змістом ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувана електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Порядок укладення електронного договору передбачено нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» а саме електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно- цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. На підставі викладеного, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 10607,00 грн. за договором №75139697 від 31.08.2021, в сумі 4000,00 грн. за договором №102792513 від 13.09.2021 та в сумі 4000,00 грн. №4920896 від 13.09.2021. Щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами, слід зазначити наступне. За договором №75139697 від 31.08.2021, позивач вважає, що заборгованість відповідача складає прострочене тіло кредиту 10607,00 грн., прострочені відсотки 25329,51 грн. Але договір №75139697 від 31.08.2021 укладений на визначений строк 30\~днів, договором розрахована сума процентів 2218,33 грн. За договором\~№4920896\~від 13.09.2021 позивач вважає, що заборгованість відповідача складає прострочене тіло кредиту 4000,00 грн., прострочені відсотки 20480,00 грн. Однак, вищезазначений договір укладений на визначений строк 15 днів, договором розрахована сума процентів 2960,00 грн. Крім того, за договором №102792513 від 13.09.2021 позивач вважає, що заборгованість відповідача складає прострочене тіло кредиту 4000,00 грн., прострочені відсотки 20240,00 грн. Однак, вищезазначений договір укладений на визначений строк 15 днів, договором розрахована сума процентів 2960,00 грн. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц вказано на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах. ВС/КЦС у постанові від 20 вересня 2018 року по справа № 712/12031/15-ц зазначає що строк кредитного договору у даному випадку сплив, тому проценти не повинні сплачуватись боржником, оскільки зі спливом строку кредитування припиняється право банку нараховувати проценти за кредитом. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №910/1238/17 касаційний суд, формуючи практику, дійшов такого висновку: «Проценти за користування кредитом - проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування». За логікою Верховного Суду, після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування можливе не на підставі умов договору, а на підставі ст. 625 ЦК України (3% річних). Також слід звернути увагу на правову позицію Верховного Суду від 14.07.2021 р. у справі №186/1376/19. Загальним правилом визначено, що у разі пред`явлення вимоги в порядку ст. 1048 ЦК України банком боржнику чи у разі закінчення кредитного договору на суму заборгованості не нараховуються проценти за користування кредитними коштами, а застосовується інший порядок, передбачений ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, після спливу визначеного цим договором строку кредитування, який складає 15 днів та 30 днів, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припинилося 28.09.2021 за договорами №4920896, №102792513 та 30.09.2021 за договором №75139697. Виходячи з наведеного, правомірним є стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування кредитом за договором № 75139697 тільки за період з 31.08.2021 по 30.09.2021, що виходячи з погодженої сторонами процентної ставки у розмірі 1,99% на день складає 6332,38 грн. (10607 грн. х 1,99% х 30 днів). Також правомірним є стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування кредитом за договором № 102792513 тільки за період з 13.09.2021 по 28.09.2021, що виходячи з погодженої сторонами процентної ставки у розмірі 3% на день складає 1800 грн. (4000 грн. х 3% х 15 днів) та одноразової комісії 1160 грн., визначеною договором та визнаної відповідачем. Також правомірним є стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування кредитом за договором № 4920896 тільки за період з 13.09.2021 по 28.09.2021, що виходячи з погодженої сторонами процентної ставки у розмірі 3% на день складає 1800 грн. (4000 грн. х 3% х 15 днів), та одноразової комісії 1160 грн., визначеною договором та визнаної відповідачем. Також суд стягує з відповідача на користь позивача, у межах заявлених позовних вимог, інфляційні збитки 169,71 грн. та 3% річних у сумі 24,41 грн. На підставі викладеного, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог позивача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 25000,00 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, позивач просить стягнути на свою користь судові витрати в сумі 25000,00 грн., які були понесені ним при звернення до суду. На підтвердження наданих послуг позивач долучив до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року; заявку № 263 від 01.05.2025, Витяг з Акту № 10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 року за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] щодо стягнення кредитної заборгованості. Суд приходить до переконання, що розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката в сумі 25000,00 грн. є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим адвокатом на виконання даних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову. Крім того, представник відповідача просить стягнути з позивача понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 9000 грн. На підтвердження\~наданих послуг\~представник відповідача\~долучив до\~матеріалів справи:\~договір про\~надання правової\~допомоги від\~23.07.2025;\~ордер, квитанцію № 1326 від 12.07.2025 та детальний опис робіт (наданих послуг) від 23.07.2025 за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] щодо стягнення кредитної заборгованості. Суд приходить до переконання, що розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката в сумі 9000,00 грн. є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим адвокатом на виконання даних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 8900 грн. (25000х35,6%) витрат понесених на професійну правничу допомогу, а з позивача на користь відповідача 3960 грн. (9000х44,8%). Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Таким чином з відповідача на користь позивача суд стягує різницю в витратах на правову допомогу в сумі 4940 грн. Крім того, відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог 862,37 грн. (2422,40 грн.х35,6%). На підставі викладеного та

Outcome: partial