Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивач через свого представника - адвоката Кузнєцова О.М. звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 10.02.2022 року Державним виконавцем Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було відкрито виконавче провадження №68589435 про стягнення на користь відповідача заборгованості в розмірі 16127,59 грн., на підставі виконавчого напису №5312 від 16.12.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М.. Крім того, в рамках вказаного виконавчого провадження були винесені постанови про арешт коштів від 09.11.2023 року, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.02.2022 року, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 15.02.2022 року. Вказує, що звертався до державного виконавця із адвокатським запитом, у відповідь на який останній повідомив, що за виконавчим провадженням №68589435 з примусового виконання виконавчого напису №5312 від 16.12.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. з боржника [PERSON] було стягнуто та перераховано на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» сума в розмірі 12\~877,94 грн.. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2024 року по справі №175/11840/24, яке набрало законної сили 09.12.2024 року, виконавчий напис №5312 від 16.12.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., визнано таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з чим, на підставі поданої позивачем заяви, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.12.2024 року. Таким чином, оскільки рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5312 від 16.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., позивач вважає, що стягнення з [PERSON] грошових коштів у розмірі 12\~877,94 грн. здійснено безпідставно та просить суд стягнути їх на свою користь. Ухвалою суду від 01.09.2025 року провадження по справі було відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до частини 8\~статті 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями\~статті 174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, правом надання відзиву на позов не скористався. Будь-яких заяв чи клопотань по суті спору до суду не надходило. Враховуючи, що розгляд справи відбувається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті\~178 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1\~статті 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Згідно з частиною другою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що 10.02.2022 року Державним виконавцем Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68589435 з примусового виконання виконавчого напису №5312 від 16.12.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості у розмірі 16 127 грн. 59 коп.. Крім того, в рамках вказаного виконавчого провадження було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 15.02.2022 року. З рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2024 року по справі №175/11840/24, яке набрало законної сили 09.12.2024 року, вбачається, що виконавчий напис №5312 від 16.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості за кредитним договором від 20.01.2021 року у розмірі 16 127 грн. 59 коп. було визнано таким, що не підлягає виконанню. 13.12.2024 року заступником начальника відділу Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №68589435 з примусового виконання виконавчого напису №5312 від 16.12.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М.. У відповідь на адвокатський запит представника позивача адвоката Кузнєцова О.М., Павлоградський відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомив, що в рамках виконавчого провадження №68589435 з примусового виконання виконавчого напису №5312 від 16.12.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» були перераховані грошові кошти в розмірі 12 877,94 грн.. Відповідно до частини 3\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно до ч.1, 5, 6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч.ч.1, 2, 3, 4, 8\~ст.83 ЦПК України\~визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно із\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.ч.1-2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 3 ст.1212 ЦК України врегульовано, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. У\~постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20 (провадження №61-88св21) зроблено висновки про те, що судовий акт про\~визнання виконавчого напису\~нотаріуса\~таким, що\~не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі №910/16664/18. З отриманої судом інформації, наданої начальником Довгинцівського ВДВС\~у Кривому\~Розі відділу встановлено, що в межах виконавчого провадження №69546011 були перераховані на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» стягнуті з [PERSON] грошові кошти в сумі 10214,00 грн.. Відповідно до ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Згідно ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавчий збір» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,\~виконавчий збір не стягується, а\~стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Таким чином, оскільки судом встановлено, що рішеннямДніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2024 року по справі №175/11840/24, яке набрало законної сили 09.12.2024 року, виконавчий напис №5312 від 16.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості за кредитним договором від 20.01.2021 року у розмірі 16 127 грн. 59 коп. було визнано таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису є безпідставним як на час набуття, так і на момент розгляду справи, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд у відповідності до положень підпункту 6 частини 1\~статті 264 ЦПК України вважає за необхідне вирішити питання про розподіл між сторонами у справі судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. за подання позовної заяви, та документально підтверджені позивачем понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 3 900,00 грн.. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved