Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК Шкапенко О.В.\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~шляхом направлення\~в електронній\~формі 25.09.2025,\~в якій\~просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.03.2021 станом на 24.09.2025 в загальному розмірі 12 610 грн. 83 коп., яка включає: заборгованість за кредитом 6 652 грн. 82 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 5 958 грн. 01 коп.; стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 12.03.2021 між АТ «А-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви б/н, згідно з якою позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 44,4% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на офіційному банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в анкеті-заяві. Крім того, відповідно до п.2.1.1.1.3 Умов та правил, позичальник надав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, надавши банку право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити чи анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконало в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тим самим допустив порушення виконання покладених на нього зобов`язань. У результаті цього станом на 24.09.2025 утворилась заборгованість в загальному розмірі 12 610 грн. 83 коп., що включає: заборгованість за кредитом 6 652 грн. 82 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 5 958 грн. 01 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «А-БАНК». Ухвалою суду від 03.10.2025 позовну заяву залишено без руху. Виявлені недоліки представником позивача усунуто 06.10.2025. Ухвалою суду від 14.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався в межах встановленого судом строку з моменту отримання ухвали (дата отримання 30.10.2025 відповідно до рекомендованого поштового повідомлення про вручення). Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є клієнтом АТ «АКЦЕНТ-БАНК». 12.03.2021 [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» №б/н, в якій зазначено, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.а-bank.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідно до умов укладеного договору АТ «А-БАНК» надало\~ [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Крім того, із застосуванням електронного підпису [PERSON] підписав тарифи по картці «Зелена», що містять чіткі умови кредитування, визначені безпосередньо для нього та узгоджені при укладенні договору: вид кредиту кредитний ліміт на поточний рахунок, тип кредиту кредитування рахунку, мета отримання кредиту споживчі цілі. Пільговий період користування кредитним лімітом становить 62 дні за ставкою 0,000001%; у разі виходу з пільгового періоду на кредит нараховуватимуться проценти за ставкою 3,4% на місяць, з 01.10.2020 3,7% на місяць. За умовами кредитного договору позичальникові було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до 10/2027. Початково 12.03.2021 кредитний ліміт [PERSON] було встановлено у розмірі 7\~000 грн., та у подальшому зменшено до 6\~700 грн. 00 коп. 29.03.2024, що слідує з довідки за лімітами. Позивачем також долучено Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщених на офіційному веб-сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», Тарифи по картці «Зелена». Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №б/н від 12.03.2021 станом на 24.09.2025 складає 12 610 грн. 83 коп. та включає: заборгованість за кредитом 6 652 грн. 82 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 5 958 грн. 01 коп. Між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору відсотки за користування позиченими коштами поділяються на встановлену законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі. Банк,\~пред`являючи вимоги\~про погашення\~кредиту,\~просив стягнути\~складові його\~повної вартості,\~зокрема,\~заборгованість за\~кредитом (тіло)\~ 6\~652\~грн.\~82\~коп.,\~заборгованість по\~процентам за\~користування кредитом\~ 5\~958\~грн.\~01\~коп. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на виписку, Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку та Тарифи по картці «Зелена», які є невід`ємною частиною договору. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. Аналізом обсягу наданих АТ «А-БАНК» доказів суд дійшов висновку, що позивачем доведений факт отримання відповідачем кредитної картки «Зелена», за якою діють встановлені банком умови кредитування, у тому числі узгоджена процентна ставка за користування кредитом, зважаючи на підписання відповідачем анкети-заяви, тарифів із чітко визначеними для позичальниками умовами за кредитною карткою «Зелена». Отже, сторони обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за конкретною ставкою після закінчення пільгового періоду. Разом з тим, наданий позивачем Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг містить лише виклад умов використання кредитної картки та не підписаний позичальником, а тому правові підстави вважати його складовою частиною договору в даному випадку відсутні. Судовим розглядом встановлено, що свої зобов`язання перед [PERSON] банк виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в узгодженому розмірі. Так, доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, його зміни в подальшому на запит клієнта, активне користування карткою (зняття готівки, переведення коштів між картками, оплата послуг, погашення кредиту тощо) в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Сама по собі виписка з банківського рахунку позичальника містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 №578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Таким чином,\~позивач,\~надавши відповідачу\~можливість розпоряджатись\~кредитними коштами\~в межах\~встановленого кредитного\~ліміту,\~зарахованого на\~картковий рахунок\~із видачею\~картки позичальникові,\~виконав свої\~зобов`язання за\~кредитним договором,\~тоді як\~відповідач,\~користуючись кредитними\~коштами,\~належним чином\~та своєчасно\~не виконував\~свої зобов`язання. Аналізом розрахунку заборгованості судом встановлено, що [PERSON] періодично здійснював платежі на погашення кредиту, однак, внесені ним кошти у подальшому частково використовував. За наданим розрахунком, кредитором нараховані проценти до 24.09.2025, тобто в межах строку дії кредитного договору строку дії емітованих банком кредитних карток, за фіксованою ставкою 40,8% річних. У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Беручи до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі, та провівши перевірку наданого позивачем розрахунку, суд доходить висновку, що заборгованість в загальному розмірі 12 610 грн. 83 коп., яка включає: заборгованість за кредитом 6 652 грн. 82 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 5 958 грн. 01 коп. розрахована арифметично вірно у чіткій відповідності з умовами договору. Оскільки жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем [PERSON] заявленої заборгованості матеріали справи не містять, враховуючи обґрунтованість та доведеність заявленого боргу, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Приходячи до такого висновку суд вважає за доречне зауважити, що обираючи варіант поведінки, позичальник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими, а його повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний позичальник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд виходить з ухвалення рішення на користь позивача, а тому понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь АТ «А-БАНК».

Outcome: approved