Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення аліментів на утримання дітей, зазначивши у позовній заяві, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Соломнянською сільською радою Волочиського району Хмельницької області 11 грудня 2010 року. Від шлюбних відносин сторони мають спільних неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач з відповідачем разом не проживають, не спілкуються, спільне господарство не ведеться та інші обов`язки як подружжя щодо один одного не виконуються. Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. За погодженням між сторонами діти залишились проживати разом з позивачем. Відповідач належним чином свої батьківські обов`язки щодо утримання спільних дітей не виконує. Грошову допомогу для забезпечення дітям належного рівня утримання не надає. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надавати може, оскільки він є працездатним чоловіком, хронічних захворювань, які потребують систематичного лікування не має. Отже, оскільки відповідач грошові кошти на придбання продуктів харчування, медикаментів, одягу, іграшок, оплати на навчання та розвиток здібностей не надає в достатньому обсязі, позивач змушена звертатися до суду для примусового стягнення аліментів та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі частки заробітку (доходів) платника щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 100% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (на кожну дитину) та судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача надала заяву про розгляд справи у відсутність особи, яка бере участь у справі, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, відзив до суду не подав. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд встановив наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 грудня 2010 року Соломнянською сільською радою Волочиського району Хмельницької області. Від даного шлюбу сторони мають дітей: - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Соломнянською сільською радою Волочиського району Хмельницької області, актовий запис № 3; - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Соломнянською сільською радою Волочиського району Хмельницької області, актовий запис № 7; - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Соломнянською сільською радою Волочиського району Хмельницької області, актовий запис № 8. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами статей 180 184 СК України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (частина третя статті 181 СК України). Частинами першою - третьою статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи відсутність відзиву на позов з боку відповідача, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі однієї другої частини заробітку (доходу). В той же час, вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі не меншому ніж 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають з огляду на таке. Частина друга статті 182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як зазначено в постанові ВС в складі суддів КЦС від 12.09.2018 року № 459/2181/17 суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. Отже, позовні вимоги [PERSON] суд задовольняє частково та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі однієї другої частини заробітку (доходу), а у задоволенні решти вимог суд відмовляє. Судові витрати по сплаті судового збору суд покладає на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору він підлягає стягненню на користь держави. В задоволенні витрат на правову допомогу суд відмовляє, оскільки представником позивача зазначені у позові докази, що підтверджують їх наявність, не додано. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial