Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У вересні 2025 із позовом до Вінницького районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] , який просив визнати його батьком дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, Україна. Виключити з актового запису про народження №573 від 01 жовтня 2024 року, зробленого Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відомості про [PERSON] , як батька [PERSON] , [INFO] . Внести зміни в актовий запис про народження №573 від 01 жовтня 2024 року, зроблений Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначивши батьком дитини [PERSON] змінивши при цьому прізвище дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ", по батькові з " [PERSON] " на " [PERSON] " та видати нове свідоцтво про народження. Мотивував заявлені вимоги тим, що між ним та [PERSON] виникли відносини, коли остання перебувала у шлюбі з відповідачем. У результаті їх відносин на світ народилася [PERSON] , що підтверджується ДНК експертизою. Оскільки мати дитини перебувала у шлюбі тому батьком дитини записаний відповідач. З метою встановлення відповідностей просить визнати його батьком дитини, та внести відповідні зміни до актового запису про народження доньки. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.09.2025 позов передано до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду за підсудністю. Ухвалою суду від 20.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Сторона позивача до судового засідання не з`явилася, представник надав заяву у якій просив розгляд справи здійснити у його відсутність, заявлені вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, суду надав заяву у якій просив розгляд справи здійснити у його відсутність, позов визнав. Представник третьої особи Самарівського ВДРАЦС у Самарівського районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до судового засідання не з`явилася, суду надала заяву у якій просила розгляд справи здійснити у її відсутність. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області 05.09.2024 розірвано. [PERSON] народилася [INFO] , батьки [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до результату молекулярно-генетичного дослідження від 14.11.2024, проведеного ТОВ «Genecode», при дослідженні зразків наданих [PERSON] та [PERSON] , виходячи з результатів дослідження імовірність батьківства становить 99,9996%. З імовірністю 99,9996%. вищевказаний батько є біологічним батьком дитини. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 розірвано. Згідно ст. 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства чи визнання батьківства, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно зі ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Пункт 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, зазначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. П. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. У відповідності до вимог ст. ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи заяву відповідача щодо визнання позову, застосовуючи відповідні норми права, судом установлено, що у ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , тому приймаючи до уваги усі зібрані докази, результати молекулярно-генетичного дослідження та обставини справи, суд вважає за можливе, визнати [PERSON] батьком [PERSON] про, що внести зміни в актовий запис. З урахуванням визнання відповідачем заявленого позову до початку розгляду справи по суті, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви у розмірі 605,60 грн. Решту 50% від суми сплаченого позивачем судового збору в розмірі 605,60 грн. повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved