Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява. Зі змісту позовної заяви вбачається, що \~07.04.2015 між ПАТ «Банк Михайлівський», далі - Банк, та гр.\~\~ [PERSON] , далі - Відповідач, укладено угоду № 200255719 щодо кредитування, відповідно до умов якого на умовах повернення, платності, строковості, Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 15250 грн., з встановленим строком користування з 07.04.2015 по 07.04.2018, а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20 липня 2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16 відповідно до якої Позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», в тому числі і за Кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. 23 травня 2016 згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду, який має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлений права вимоги. Банк, правонаступником якого є Позивач, виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час Відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк, у зв`язку з чим\~станом на дату укладання договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020, має загальну заборгованість у розмірі 37\~813,76 грн., з яких: 14916,15 грн. - заборгованість за кредитом; 30\~597,61 грн. заборгованість за відсотками. У зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення заборгованості за кредитним договором, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить поновити строк позовної давності з врахуванням тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору, що призвело до спливу загального строку позовної давності, та стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 49\~482,40 грн., з яких: 14916,15 грн. - заборгованість за кредитом; 30\~597,61 грн. - заборгованість за відсотками; сума збитків з урахуванням 3% річних 3\~400,12 грн., сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 8\~268,52 грн. та судові витрати. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі було визначено суддю Рукас О.В. Ухвалою суду від 22.09.2025 року провадження у справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання, встановлено строк для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав, зокрема, шляхом подачі заяв по суті справи. 21.10.2025 року відповідач [PERSON] особисто ознайомився з матеріалами справи, та надав письмову заяву в якій зазначив, що згідно з договором факторингу № 1905 від 19.05.2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» відступив право вимоги за кредитним договором № 200255719 від 07.04.2015 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда», від цієї компанії він отримав гарантійний лист про врегулювання заборгованості та оплатив її 31.07.2020 року, що підтверджується копіями гарантійного листа та довідкою про погашення заборгованості, які він долучив до своєї заяви. Позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» вважав не обґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. У зв`язку із долученням до справи доказів прохав суд відкласти розгляд справи на іншу дату. У судове засідання 27.11.2025 року представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. У позовній заяві представником позивача заявлено клопотання, в якому висловлено прохання щодо проведення судового розгляду за відсутності сторони позивача, а також надано згоду на ухвалення заочного рішення суду. На момент ухвалення судового рішення від сторони позивача будь-яких інших заяв, клопотань не надходило. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судових засідань [PERSON] повідомлявся належним чином. До початку розгляду справи надав суду заяву в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог, та провести розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача про проведення судового розгляду за відсутності представника позивача, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступних висновків. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.2 ч. 1\~ст. 11 ЦК України). Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями\~525,\~526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. В\~статті 526 ЦК України\~визначені загальні умови виконання зобов`язання а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно\~ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини 1 та 1\~ст. 598 ЦК України). Відповідно до\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Юридичним наслідком належного виконання зобов`язання відповідно до статей\~598,\~599 ЦК України\~є припинення зобов`язання. Таким чином, з моменту виконання боржником зобов`язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення. Статтею 545 ЦК України\~передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до\~ст.516 ЦК України, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч.2\~ст.517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ч.1\~ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1\~ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» 07.04.2015 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 200255719 (а.с. 15-20), відповідно до умов якого на умовах повернення, платності, строковості, Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 15250,00 грн., з встановленим строком користування з 07.04.2015 по 07.04.2018, а позичальник [PERSON] зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. В подальшому, між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ТОВ «ФК «Плеяда» був укладений Договір факторингу №1905 від 19 травня 2016, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 200255719 від 07.04.2015, що укладені між АТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» і позичальником [PERSON] разом з усіма додатками та додатковими угодами/договорами про внесення змін. В подальшому, ТОВ «ФК «Плеяда» отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоги за кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «Фагор», відповідно до договору факторингу №1 від 20 травня 2016 (а.с.68). Крім того, 20 липня 2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 (а.с.12-13), укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16 (а.с. 30-45), відповідно до якої Позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», в тому числі і за Кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів (а. с. 47-49). Згідно даного договору 20 липня 2020 відбулося відступлення права вимоги, в тому числі й за кредитним договором №200255719 від 07.04.2015. Відповідно до договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20 липня 2020, укладеного між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ТОВ «Діджи Фінанс», за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору. Станом на дату укладання договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020, відповідач має загальну заборгованість у розмірі заборгованості у розмірі 49\~482,40 грн., з яких: 14916,15 грн. - заборгованість за кредитом; 30\~597,61 грн. - заборгованість за відсотками, сума збитків з урахуванням 3% річних 3\~400,12 грн., сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 8\~268,52 грн. (а. с. 23). 31 липня 2020 року ТОВ «ФК «Фагор» надало [PERSON] довідку, відповідно до якої, ТОВ «ФК «Фагор» станом на 31.07.2020 є єдиним законним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ «Банк Михайлівський» клієнту [PERSON] за договором № 200255719 від 07.04.2015 року; повідомлено, що станом на 31.07.2020 заборгованість за договором погашена в повному обсязі та Договір закритий. Додатково повідомлено, що відповідно до діючого законодавства України (зокрема, ст.204,\~1082 ЦК України), дії боржників по виконанню обов`язку на користь ТОВ «ФК «Фагор» будуть вважатися належним виконанням зобов`язання за договором. Зазначений факт має місце, оскільки відповідно до чинного законодавства України вирішення судом спору, який існує між кредиторами, буде мати негативні наслідки не для боржника (клієнта), який повністю виконав свої обов`язки перед ТОВ «ФК «Фагор», а для сторони спору, не на користь якої прийняте судове рішення (а. с. 69). Крім того, судом встановлено, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі №910/11298/16, яка набрала законної сили, вирішено: апеляційну скаргу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на рішення Господарського суду м. Києва від 04 березня 2021 року у справі № 910/11298/16 задовольнити; рішення Господарського суду м. Києва від 04 березня 2021 року у справі №910/11298/16 скасувати, в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у цій частині; застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905, а саме: зобов`язати ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський», згідно з договором факторингу від 19 травня 2016 року №1905 та актів прийому-передачі від 20 травня 2016 року №1 і №2; визнати відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 року №1905, реєстрах прав вимог від 19 травня 2016 року №1 та від 20 травня 2016 року №2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20 травня 2016 року №1 і №2 до зазначеного договору факторингу; визнати недійсним договір факторингу від 20 травня 2016 року №1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор»; зобов`язати ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський», згідно договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905 та актів прийому-передачі до нього від 20 травня 2016 року №1 і №2; визнати відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 року №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19 травня 2016 року №1 та від 20 травня 2016 року №2, актах прийому-передачі від 20 травня 2016 року до зазначеного договору факторингу №1 і №2, та в договорі факторингу від 20 травня 2016 року №1 та додатках до нього (а. с. 30-45). Згідно ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з постанови Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 по справі №910/11298/16, судом встановлено, що 30 травня 2016, згідно з наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» №37, затверджено результати проведеної перевірки, викладені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30 травня 2016 року №1, згідно з якими встановлено нікчемність договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемностію. У ч. 3 ст.\~12, ст. ст.\~76 - 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що між первісним кредитором - ПАТ «Банк Михайлівський» та позичальником- [PERSON] було укладено кредитний договір у встановленій законом формі з визначенням усіх істотних умов та правил такого договору. В подальшому, між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір факторингу №1905 від 19 травня 2016 року, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №\~200255719 від 07.04.2015 року, що укладений між АТ «Банк Михайлівський» і позичальником [PERSON] . В подальшому, ТОВ «ФК «Плеяда» отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоги за кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «Фагор», відповідно до договору факторингу №1 від 20 травня 2016 року. Матеріали справи містять докази того, що станом на 06.08.2019 заборгованість за договором №\~200255719 від 07.04.2015 року погашена в повному обсязі та зазначений договір закритий. При цьому зазначено, що ТОВ «ФК «Фагор» станом на 31.07.2020 року є єдиним законним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ «Банк Михайлівський» клієнту [PERSON] за договором № 200255719 від 07.04.2015. Відповідно до діючого законодавства України (зокрема, ст.204,\~1082 ЦК України), дії боржників по виконанню обов`язку на користь ТОВ «ФК «Фагор» будуть вважатися належним виконанням зобов`язання за договором. Зазначений факт має місце, оскільки відповідно до чинного законодавства України вирішення судом спору, який існує між кредиторами, буде мати негативні наслідки не для боржника (клієнта), який повністю виконав свої обов`язки перед ТОВ «ФК «Фагор», а для сторони спору, не на користь якої прийняте судове рішення. Виконані належним чином та в повному обсязі зобов`язання боржника (клієнта) за договором, мають наслідок припинення зобов`язань за договором та погашення прав вимог кредитора, в зв`язку з чим відсутній ризик виконання боржником одного зобов`язання на користь обох кредиторів одночасно. З врахуванням вищевикладеного, можливо зробити висновок, що станом на 31.07.2020 [PERSON] у повному обсязі виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №200255719 від 07.04.2015. Однак, незважаючи на це, 20 липня 2020 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір відступлення прав вимоги №7_БМ. Згідно даного договору 20 липня 2020 відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №200255719 від 07.04.2015. Проте, як вбачається з постанови Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 по справі №910/11298/16, судом встановлено, що 30 травня 2016 року, згідно з наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» №37, затверджено результати проведеної перевірки, викладені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30 травня 2016 року №1, згідно з якими встановлено нікчемність договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемностію. Згідно ч.4\~ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.1\~ст.236 ЦК України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. За таких обставин, кошти, які були отримані ТОВ «ФК «Фагор» від [PERSON] на виконання своїх зобов`язань за кредитним договором №200255719 від 07.04.2015 року, на підставі недійсного правочину, підлягають поверненню первісному кредитору, яким на даний момент є ТОВ «Діджи Фінанс», який 20 липня 2020, на підставі укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» договору №7_БМ, набув прав вимоги до [PERSON] . З врахуванням викладеного, можливо дійти до висновку, що виконання [PERSON] своїх зобов`язань перед ТОВ «ФК «Фагор» за кредитним договором №200255719 від 07.04.2015, укладеними між нею та ПАТ «Банк Михайлівський», є належним виконанням зобов`язань, внаслідок чого вимоги ТОВ «Діджи Фінанс», є не обґрунтованими, оскільки договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг, в зв`язку з чим є безпідставним покладення на позичальника, як споживача банківських послуг, ризику настання наслідків нікчемності правочину між його кредиторами, обов`язку повторного погашення заборгованості по одному й тому ж самому кредиту, при цьому вже у збільшеному розмірі. Щодо клопотання позивача про поновлення строку позовної давності, то таке клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважних причин її пропуску, про які повідомив позивач. Такий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16. Зважаючи, що наявність заборгованості [PERSON] перед позивачем не підтверджена належними та допустимими доказами у справі, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити по суті спору у повному обсязі. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed