Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

До Хаджибейського районного суду м. Одеси 21.07.2025 року звернулося ОСББ «БРЕУСА, 61/9» з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 11019,72 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 4500 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилався на те, що 19.12.2011 року з метою управління багатоквартирним будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] , було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса, 61/9». ОСББ «Бреуса, 61/9» на законних підставах забезпечує надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; надання житлових послуг, частково комунальних послуг, сприяє співвласникам в отриманні комунальних послуг, згідно укладених договорів з постачальниками здійснює оплату комунальних послуг, у тому числі фактично спожитих співвласниками у належних співвласникам на праві власності житловим та нежитловим приміщенням в будинку. [PERSON] є користувачем та власником квартири [ADDRESS] , яка не здійснює оплату на надані комунальні послуги, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за період з листопада 2023 року по травень 2025 року у розмірі 11019,72 грн. 21.05.2025 року відповідачу направлено претензію\~попередження, яка залишилась без уваги. Вказані обставини слугували причиною звернення позивача до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 23.07.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в призначене судове засідання 19.08.2025 року, 01.10.2025 року, 11.11.2025 року та 26.11.2025 року не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток. Клопотань про відкладення справи від Представник позивача не надходило. Відповідач в судове засідання з`явилася, надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позов визнає частково. Зокрема зазначає, що оплата нею не проводилася в повному обсязі з поважних причин, а також зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості нею оспорюється. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 01.12.2025 року. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.\~79\~ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 1 ст.\~81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 19.12.2011 року з метою управління багатоквартирним будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] , було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса,61/9». ОСББ «Бреуса, 61/9» на законних підставах забезпечує надання житлово - комунальних послуг у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; надання житлових послуг, частково комунальних послуг, сприяє співвласникам в отриманні комунальних послуг, згідно укладених договорів з постачальниками здійснює оплату комунальних послуг, у тому числі фактично спожитих співвласниками у належних співвласникам на праві власності житловим та нежитловим приміщенням в будинку. Протоколом № 1/20.03.17 від 20.03.2017 року позачергових зборів членів Правління ОСББ Бреуса, 61/9 було вирішено призначити з 21.03.2021 року [PERSON] Головою Правління [ADDRESS] . Кандидатура на посаду Голови Правління [PERSON] затверджена Загальними зборами ОСББ Бреуса, 61/9, що відбулися 05.03.2017 року. Наказом № 21/03 від 21.03.2017 року [PERSON] приступив до виконання на громадських засадах посадових обов`язків Голови Правління ОСББ Бреуса, 61/9. Протоколом Загальних зборів ОСББ Бреуса, 61/9 № 11/04 від 27.03.2021 року було прийнято рішення про затвердження кошторису на 2021 рік та встановлення розміру внесків на утримання будинку у розмірі 5,35 грн/м. кв. для всіх співвласників з 01.04.2021 року. Відповідно до довідки ОСББ Бреуса, 61/9 № 31/12 від 31.12.2024 року: -тариф\~за послугу\~утримання прибудинкової\~території затверджено\~рішеннями загальних\~зборів та\~нараховується на\~загальну площу\~квартири:\~ з\~ 04.2021\~року -\~5,35\~грн/м.кв.,\~з 01.10.2024\~р.-6,98 грн/м.кв; -тариф за послугу охорони розраховується пропорційно загальної площі усіх власників житлових та нежитлових приміщень згідно договору з охорони об`єкту та актів виконаних робіт: з 01.01.2022 - 28 600,00 грн., з 01.01.2024р. по 31.12.2024 р.-33\~000,00грн; -тариф за технічне обслуговування ліфту нараховується власникам житлових приміщень (2-10 поверхи) згідно договору на технічне обслуговування ліфтів та актів виконаних робіт: з 01.04.2021 р. - 9100,0 грн., з 01.08.2024 р. -10500,00 грн; -тариф на вивезення сміття нараховується пропорційно кількості особових рахунків членів ОСББ згідно договору на вивіз побутових відходів та актів виконаних робіт: з з 01.01.2023 р. - 10 694,83 грн; -тариф на водопостачання та водовідведення згідно тарифів АТ Філії Інфоксводоканал. Таким чином ОСББ «Бреуса, 61/9» на законних підставах забезпечує надання житлово - комунальних послуг у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; надання житлових послуг, частково комунальних послуг, сприяє співвласникам в отриманні комунальних послуг, згідно укладених договорів з постачальниками здійснює оплату комунальних послуг, у тому числі фактично спожитих співвласниками у належних співвласникам на праві власності житловим та нежитловим приміщенням в будинку. Відповідачу [PERSON] \~на праві\~приватної власності\~належить квартира\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджуються\~відповіддю №\~435790219\~від 17.07.2025\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно. Відповідні обставини сторонами не спростовувались. Відповідач \~ [PERSON] не\~здійснювала оплату\~за надані\~комунальні послуги,\~внаслідок чого\~у останньої\~виникла заборгованість\~за період\~з листопада\~2023\~року у\~розмірі 11\~019,72\~грн.,\~що підтверджуються\~довідкою-розрахунком станом на травень 2025 року. 21.05.2025 року вих. № 08/05/25 [PERSON] була направлена претензія-попередження. Відповідно до п. 1 розділу І Статуту ОСББ «Бреуса, 61/9», затвердженого рішенням Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса, 61/9», оформленого протоколом №8 від 27.03.2017 року, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса, 61/9» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до п. 1 розділу II Статуту ОСББ «Бреуса, 61/9», метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством України. Відповідно до п. 2 розділу II Статуту ОСББ «Бреуса, 61/9», об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Відповідно до п. 3 розділу II Статуту ОСББ «Бреуса, 61/9», завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ч. 2\~ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до\~ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку, користування квартирами та нежитловими приміщеннями й управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання, зокрема, має право відповідно до законодавства та статуту: шляхом скликання загальних зборів: створювати органи управління та визначати умови їх діяльності; приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна відповідно до статуту; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків співвласників, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; для виконання статутних завдань здійснювати необхідну господарську діяльність в порядку, визначеному законом; доручати правлінню в межах повноважень, визначених статутом: визначати підрядника, укладати договори на управління та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна з будь- якою фізичною або юридичною особою відповідно до статуту та законодавства; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів власників приміщень. Відповідно до ч. 1\~ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирної будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Відповідно до\~ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до\~ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,\~статтею 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку"\~визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Положення\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирної будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежі звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасні та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднані внески і платежі. Разом із тим, спірним питанням був період нарахування послуг щодо охорони з 01.01.2025 року у сумі -217,95 грн, оскільки до позову додано відповідну довідку ДУ № 6 від 01.01.2024 року, яка свідчить що договір № 05/06/20 від 01.06.2020 року діє до 31.12.2024 року, в тому числі наданий представником позивача\~розрахунок до\~позову (\~сальдо на\~31.05.2025\~року),\~відповідачем оспорюється та\~надано до\~суду контррозрахунок\~в якому\~зазначається сума\~нарахування за\~жкп \~16\~339,23\~грн,\~сума сплачена -6869,43\~грн, представником позивача скореговано та надано 26.09.2025 року контррозрахунок в якому зазначена сума нарахування за жкп 16 339,23 грн, сума сплачена -6869,43 грн, тобто сторони дійшли згоди. Таким чином згідно контррозрахунку з позивача підлягає стягненню сума 9469,80 грн. (16 339,23 грн. -6869,43 грн.). Крім зазначеного судом встановлено, що позивач у позові, який він подав до суду 21.07.2025 року просить стягнути заборгованість за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/28183/23 від 27.05.2023 року (ВП 76135019 від 03.12.2024 року) за вище зазначеним рішенням суду, тоді як позовні вимоги позивача в даній частині не підлягають задоволенню відповідно до п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України, Отже, з урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 9\~251,85 грн. (16339,23 грн. 6869,43грн. 217,95 грн). 18.08.2025 року сума заборгованості у сумі 9 251,85 грн., сплачена до судового засідання, яке було призначене на 19.08.2025 року на 10 годин 40 хвилин про що свідчить квитанція в матеріалах справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСББ «Бреуса,61/9» до [PERSON] \~про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг підлягає частковому задоволенню, на суму 9 251,85 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму\~ВСУ №\~14\~від 18.12.2009\~року «Про\~судове рішення\~у цивільній\~справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1ст.\~3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСББ «Бреуса, 61/9» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг підлягає частковому задоволенню задоволенню, а саме підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 9\~251,85 грн., яка сплачена відповідачем до початку судового розгляду справи, а отже в цій частині позовних вимог необхідно закрити провадження. Згідно\~ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією. Відповідно до положень частини 1 та пунктів 1, 2 частини 3\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Витрати на правничу допомогу наданих адвокатом Багно Віталієм Сергійовичем в сумі 4500 грн., згідно доданого до позову договору № 17/07 від 17.07.2025 року та додатку до договору є сумнівним в позові представник позивача посилається на договір № 08/08 від 08.08.2023 року про надання правової допомоги, платіжне доручення та розрахунком наданих послуг до суду не надано.(сторінка 5 позову). Під час\~розгляду справи\~відповідачем заявлено\~клопотання про\~зменшення розміру\~витрат на\~правничу допомогу. Відповідач вважає, що вказаний розмір витрат на оплату адвоката-4500 грн не є співмірним із складністю справи, виконаним адвокатом роботам/послуг. Відшкодуванню підлягають лише витрати, які мають розумний розмір-1000 грн. Щодо витрат по сплаті судового збору суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з [PERSON] на користь ОСББ «Бреуса, 61/9» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1564,38\~грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 гривень. Відповідно до ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст.\~268\~ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial