Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Представник позивача Кременецької міської ради Галатович І.П. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила позбавити відповідачку батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітнього сина у визначеному судом розмірі. Позовні вимоги обґрунтували тим, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] з 02 червня 2025 року перебуває на обліку служби у справах дітей Кременецької міської ради, як дитина, що опинилися у складних життєвих обставинах. Батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] .. [PERSON] , [INFO] , навчається на інклюзивній формі навчання у 8 класі, перебуває у складних життєвих обставинах. Матір дитини не забезпечила планового стаціонарного лікування у психоневрологічній лікарні, яке необхідне для подальшого визначення форми навчання [PERSON] , внаслідок чого він не відвідував навчальний заклад з 02.04.2025 по 14.04.2025, без поважних причин. Житло, де проживає дитина не придатне для проживання, в аварійному стані, абсолютна антисанітарія, різкий стійкий неприємний запах. Відсутні електро-, водо-, та газопостання. Умови для проживання дитини матір`ю не створено. Ліжко дуже брудне, відсутня постільна білизна, немає місця для навчання, шафи для одягу та особистих речей. [PERSON] перебуває у неохайному стані. Продукти харчування в мінімальній кількості та в непридатному для споживання стані. Матір ніде не працює, за зовнішніми ознаками зловживає алкоголем. З [PERSON] була проведена профілактична бесіда та роз`яснено правові наслідки неналежного виконання батьківських обов`язків, однак умови проживання не покращились. Неповнолітній [PERSON] тимчасово влаштований в сім`ю громадянина [PERSON] , [INFO] , як дитина залишена без батьківського піклування. Неповнолітнього [PERSON] , [INFO] взято на облік служби у справах дітей, як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах. Дитину влаштовано в сім`ю патронатного вихователя за заявою матері, на час подолання нею складних життєвих обставин. Впродовж 6-ти місяців з моменту влаштування дитини в сім`ю патронатного вихователя, матір не вжила заходів для подолання складних життєвих обставин, для покращення житлово-побутових умов та покращення свого рівня життя, для того, щоб повернути дитину та мати змогу ростити та виховувати його в належних умовах та забезпечити належний рівень життя. Відповідачка [PERSON] жодного разу не зверталась до служби у справах дітей, з метою провідати дитину за місцем перебування у патронатній сім`ї чи проведення часу з дитиною поза межами патронатної сім`ї та не зверталась із заявою про повернення її неповнолітнього сина з патронатної сім`ї. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, надано сторонам строк для подання відзиву та заяв по суті справи. У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] на адресу суду надіслала заяву про визнання позову. Просила позбавити її батьківських прав відносно сина [PERSON] , оскільки не має можливості забезпечити дитину всім необхідним. Крім того, у неї немає житла та роботи. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) серія [NUMBER] від 24.01.2020, [PERSON] народився [INFO] , батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про народження №00025328769 від 23.01.2020 державна реєстрація народження [PERSON] проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). 15 квітня до служби у справах дітей Кременецької міської ради надійшло повідомлення Крижівської гімназії про те, що учень [PERSON] , [INFO] , який навчається на інклюзивній формі навчання у 8 класі, перебуває у складних життєвих обставинах. Матір дитини - [PERSON] не забезпечила планового стаціонарного лікування у психоневрологічній лікарні, яке необхідне для подальшого визначення форми навчання [PERSON] , внаслідок чого він не відвідував навчальний заклад з 02.04.2025 по 14.04.2025 без поважних причин. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] з 02 червня 2025 року перебуває на обліку служби у справах дітей Кременецької міської ради, як дитина, що опинилися у складних життєвих обставинах відповідно до наказу служби №69-од від 02.06.2025 «Про постановку на облік та реєстрацію в Єдиному електронному банку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах». 28 квітня 2025 року працівниками служби у справах дітей було здійснено виїзд за місцем проживання [PERSON] [ADDRESS] та складено акт обстеження умов проживання №39/02-12. Згідно акту обстеження встановлено, що житловий будинок складається з 2-х кімнат. Житло не придатне для проживання, в аварійному стані, абсолютна антисанітарія, різкий стійкий неприємний запах. Відсутні електро-, водо-, та газопостання. Умови для проживання дитини матір`ю не створено. Ліжко дуже брудне, відсутня постільна білизна, немає місця для навчання, шафи для одягу та особистих речей. [PERSON] перебував у неохайному стані. Продукти харчування в мінімальній кількості та в непридатному для споживання стані. Матір ніде не працює, за зовнішніми ознаками зловживає алкоголем. 07 травня 2025 було здійснено повторний виїзд за даною адресою, для перевірки умов проживання. Проте, [PERSON] та його матері [PERSON] не було вдома. За зовнішніми ознаками на подвір`ї, умови проживання не покращились. 20 травня 2025 було здійснено черговий виїзд за даною адресою. Згідно акту обстеження умов проживання: будинок в аварійному та антисанітарному стані, продукти харчування відсутні, електро-, водо-, та газопостання відсутні. З пояснення [PERSON] , матір відсутня за місцем проживання протягом 2-х днів. 21 травня 2025 наказом начальника служби у справах дітей Кременецької міської ради № 61-од неповнолітній [PERSON] тимчасово влаштований в сім`ю громадянина [PERSON] , [INFO] , як дитина залишена без батьківського піклування. 02 червня 2025 було здійснено чергове обстеження умов проживання гр. [PERSON] . Згідно акту обстеження № 46/02-12 встановлено, що умови не покращились, матір і надалі зловживає алкоголем, не працює. Наказом служби від 02 червня 2025 року № 70-од «Про влаштування неповнолітньої дитини [PERSON] у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] » дитину влаштовано і сім`ю патронатного вихователя за заявою матері, на час подолання нею складних життєвих обставин. 10 червня 2025 року виконавчим комітетом Кременецької міської ради було прийнято відповідне рішення № 2510 «Про влаштування неповнолітньої дитини [PERSON] в сім`ю патронатного вихователя». 02 вересня 2025 виконавчим комітетом Кременецької міської ради було прийнято рішення №2668 «Про продовження строку перебування неповнолітньої дитини [PERSON] в сім`ї патронатного вихователя». Згідно характеристики виданої старостою Кременецької міської ради від 15.10.2025 №376/02-27 на громадянку [PERSON] , встановлено, що дана громадянка - не працює. Зі слів жителів села, зловживає спиртними напоями. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2019 року відібрано малолітнього [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передано органу опіки та піклування Кременецької РДА для вирішення питання подальшого влаштування дитини у сімейні форми виховання. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2021 року по справі № 601/2539/20 малолітній [PERSON] , [INFO] був повернутий матері [PERSON] , [INFO] . За умисне та систематичне невиконання батьківських обов`язків, рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 січня 2025 року по справі № 601/2865/24 [PERSON] , [INFO] було позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 29 жовтня 2025 року виконавчим комітетом Кременецької міської ради прийнято рішення №2779 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав» громадянки [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , 2010 року народження. Проаналізувавши доводи представника позивача, визнання позову відповідачкою, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений і ч. 2 ст. 150 СК України. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Отже, до предмету доказування вказаної справи входить факт ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків. Встановлено судом, що відповідачка не цікавиться життям сина, фінансово не надавала допомоги, не намагалась зустрітися з сином, в телефонному режимі рідко спілкувалися. З наведеного вбачається, що дії відповідачки є винними. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Відсутність побачень з дітьми та навіть спроб їх здійснення, свідчить про відсуніть інтересу до дітей з боку відповідача, що відповідно до рішення «Хант проти України» є підставою для позбавлення батьківських прав. Суд констатує безумовне право батька на виховання дитини, однак вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дитини, яке має першочергове значення при вирішенні справи. Суд вважає, що представник позивача належними, допустимими та достатніми доказами довела, що відповідачка не проявляє батьківської турботи та любові по відношенню до свого сина [PERSON] , не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що [PERSON] свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина [PERSON] . При цьому, суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Указана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/17. Відтак суд доходить висновку, що рішення про позбавлення батьківських прав відповідачки відповідає якнайкращим інтересам дитини, не позбавляючи при цьому відповідачку можливості за її бажанням піклуватися про нього. Більше того, за правилами ст. 169 СК України позбавлений батьківських прав батько вправі звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки, якщо це буде відповідати інтересам дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд з вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Беручи до уваги обов`язок суду у даній категорії справ вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина, суд стягує з відповідачки аліменти на користь та на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 листопада 2025 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved