Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

22 жовтня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому, із урахуванням зміни предмета позову, просив визнати за ним право власності нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Внаслідок смерті баби спадщину фактично прийняв його батько [PERSON] , який без реєстрації проживав з [PERSON] (своєю матір`ю) в [ADDRESS] . Батько був спадкоємцем за заповітом. Батько [PERSON] через погіршення стану здоров`я у встановлений законом шестимісячний строк юридично не оформив спадкових прав та через сім місяців, а саме [INFO] помер. Внаслідок смерті батька відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 5622282003:03:006:0009. Отримати свідоцтво пр. оправо на спадщину він не може, оскільки відсутні докази фактичного вступу в управління та володіння майном померлого батька [PERSON] після смерті його баби [PERSON] , через що звернулася до суду Згідно письмової від 02 грудня 2025 року представник позивача адвокат Шевчук В.С. просив розглянути справу без його та позивача участі. Пред`явлений позов просив задовольнити. Зарічненська селищна рада подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Відповідно до ч. 1 ст 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.11). Судом встановлено, що після смерті останньої спадщину фактично прийняв її син [PERSON] , як такий що проживав разом з матір`ю в [ADDRESS] . Факт вступу [PERSON] в управління та володіння спадковим майном [PERSON] , а відповідно і прийняття спадщини, сумнівів у суду не викликає та підтверджується довідками Зарічненської селищної ради ;953 від 02.05.2023 року, згідно якої [PERSON] проживав в [ADDRESS] з 12.07.2018 року до (даний час) 2023 року; довідкою Зарічненської селищної ради №920 від 16.09.2024 року , згідно якої [PERSON] фактично проживає по [ADDRESS] , поховав та поніс витрати на поховання своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно заповіту від 15 березня 2024 року, посвідченого старостою Кухітсько-Вільського старостинського округу Зарічненської селищної ради, [PERSON] зробила заповітне розпорядження на випадок своє смерті, а саме те, що [PERSON] є спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилось і з чого не складалось та яке вона за законом матиме право. Заповіт не змінений і не відмінений. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копіє свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). До складу спадкового майна, яке прийняв [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] входять: житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 5622282003:03:006:0009. Право власності [PERSON] на вищевказане майно підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.02.2006 року та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ №539181. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , як такий, що у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. 06 жовтня 2025 року приватний нотаріус Олинець В.П. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] щодо майна, оскільки останній пропустив строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Позивачеві рекомендовано звернутися до суду (а.с.9). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На даний час Законами України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» видача державних актів на право власності на земельну ділянку не передбачена. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи досліджені докази судом встановлено, що позивач має право на спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON] , який правомірно його набув після смерті своєї матері [PERSON] , хоча при житті юридично не оформив, а тому суд приходить до висновку про те, що порушене право позивача слід захистити у визначений ним спосіб. Судові витрати судом не розподіляються, оскільки позивач [PERSON] просить залишити судові витрати за ним.

Outcome: approved