Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНКА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 15 вересня 2017 року АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № MR14GK004030004, згідно якого АТ КБ «Приватбанк» зобов`язалися надати відповідачу кредит у розмірі 593850 грн. на термін до 15 вересня 2037 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим, станом на 26 травня 2025 року, виникла заборгованість у загальному розмірі 588021,25 грн., з яких заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 420875,24 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 167146,01 грн. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку, а також судові витрати (т.1, а.с.1-8). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 червня 2025 року вказану позовну заяву розподілено судді Куць О.О. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 01 липня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено підготовче судове засідання (т.1, а.с. 244). Ухвалою від 02 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т.2, а.с.16). \~ \~ \~ \~Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Коробська Н.С. надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (т.2, а.с.44). \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причин не явки суду не повідомили. \~ \~ \~ \~Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. \~ \~ \~ \~Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15 вересня 2017 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № MR14GK004030004, за умовами якого кредитор зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 593850 грн. у вигляді не відновлювальної кредитної лінії на цілі придбання нерухомості та сплату страхових платежів, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором, у тому числі відсотки за користування кредитом - 22,9% річних, який діє протягом усього часу кредиту з дня його підписання та кінцевим терміном повернення 13 вересня 2027 року. Кредит надається на придбання об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] (т.1, а.с. 179-186). Пунктом 1.5 Договору передбачено, що детальний розпис загальної вартості платежів по цьому Договору, що включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню Кредиту, відсотків, інших супутніх платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної відсоткової ставки, визначається цим Договором та Додатком №1 до цього Договору. Умовами укладеного договору також визначено, що кредит надається шляхом зарахування кредитором коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] , відкритий у кредитора (пункт. 2.2 Договору). Пунктом 2.3. Договору визначено, що позичальник зобов`язується до 15 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього Договору місяця, здійснювати повернення Кредиту та сплачувати нараховані Кредитором відсотки за користування Кредитом, ануїтетними платежами в розмірі зазначеному відповідно до Графіку погашення кредиту шляхом зарахування на рахунок № [NUMBER] відкритий у кредитора. Останній ануїтетний платіж позичальник зобов`язується здійснити не пізніше 15 вересня 2037 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється кредитором щомісяця, не пізніше дня сплати ануїтетного платежу, зазначеного в п.2.4. цього Договору, за фактичний час користування кредитом, включаючи день зарахування кредитором коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий у кредитора, та виключаючи день повернення кредиту. Відсотки розраховуються на фактичну суму неповернутого кредиту, за методом «факт /360», згідно якого для розрахунку днів використовується фактична кількість днів у місяці, умовна кількість днів у році - 360). При повному поверненні Кредиту нараховані відсотки сплачуються одночасно з поверненням Кредиту (пункт. 2.4 Договору). У пункті 2.5 Договору сторони погодили, що при надходженні від позичальника коштів, виконання зобов`язань за цим Договором здійснюється у наступній черговості: сплата прострочених відсотків за користування Кредитом; сплата простроченої суми Кредиту; сплата нарахованих строкових відсотків за користування Кредитом; сплата строкової заборгованості за Кредитом; сплата неустойки, передбаченої умовами розділу 6 цього Договору витрати/збитки, які виникли у зв`язку зі сплатою послуг, які надані або будуть надані в майбутньому з метою реалізації прав кредитора по Договорах застави/іпотеки, укладеними з метою забезпечення зобов`язань позичальника, та інші витрати за Договором. У разі несплати Позичальником чергового платежу у строки та в сумі, які визначені цим Договором, сума такого платежу вважається простроченою заборгованістю. Позичальник за користування Кредитом сплачує відсотки у розмірі, встановленому у п. 1.1-1.2 цього договору з дати підписання цього договору (п.п.2.6.-2.7.Договору). У додатку № 1 до договору про іпотечний кредит № MR14GK004030004 від 15 вересня 2017 року, який підписаний між сторонами, узгоджено графік погашення кредиту, визначено розмір відсотків (т.1, а.с. 187-191). 31 січня 2018 року Банк та [PERSON] підписали додаткову угоду № 1 до договору про іпотечний кредит № MR14GK004030004 від 15 вересня 2017 року (т.1, а.с.192-197). Відповідно до меморіального ордера від 15 вересня 2017 року [PERSON] отримала кредитні кошти згідно договору про іпотечний кредит № MR14GK004030004 від 15 вересня 2017 року у розмірі 481500 шляхом їх зарахування на відкритий картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» (т.1, а.с. 69). З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір поруки № MR14GK004030004 від 15 вересня 2017 року, за умовами якого останній зобов`язався солідарно відповідати перед Банком за своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов`язань за договором про іпотечний кредит № MR14GK004030004 від 15 вересня 2017 року та додатковими угодами до нього (п.1 Договору) (т.1, а.с. 198-200). Із розрахунку заборгованості за договором про іпотечний кредит № MR14GK004030004 від 15 вересня 2017 року вбачається, що станом на 26 травня 2025 року у позичальника [PERSON] наявна заборгованість у загальному розмірі 588021,25 грн., з яких заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 420875,24 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 167146,01 грн. (т.1, а.с.37-67). Крім того у матеріалах справи наявні виписки по рахунку відповідача [PERSON] , які містять відомості про часткову сплату позичальником процентів за користування кредитом та тілом кредиту (т.1, а.с. 71-178). Таким чином судом встановлено, що відповідач частково виконала свої зобов`язання за кредитом, які були зараховані при погашенні відсотків по кредитному договору та заборгованості по тілу кредиту, та враховані у наданому позивачем розрахунку заборгованості. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України в редакції, чинній на час укладення кредитного договору, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Верховний Суд у своїй постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 712/4821/16 вказав, що задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій обґрунтовано врахували виписку по особовому рахунку позичальника, яка є належним доказом наявності заборгованості боржника, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі № 169/506/17 та від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18. За положеннями ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Водночас згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що договір про іпотечний кредит № MR14GK004030004 від 15 вересня 2017 року був підписаний Банком та Позичальником, які досягли згоди щодо усіх істотних його умов, мали потрібний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі. У пункті 9.2. (7 абзац) вказаного договору підписанням цього договору позичальник підтвердив, що позичальник у повному обсязі розуміє всі умови цього договору, свої права та обов`язки за цим договором і погоджується із ними (т.1, а.с. 185). Із наданих позивачем розрахунку заборгованості, виписки по рахунку вбачається, що станом на 26 травня 2025 року наявна заборгованість за договором про іпотечний кредит № MR14GK004030004 від 15 вересня 2017 року у загальному розмірі 588021,25 грн., з яких заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 420875,24 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 167146,01 грн., які суд вважає за необхідне стягнути солідарно зі [PERSON] та [PERSON] , як з поручителя. При цьому судом враховано, що відповідачами не надано жодних доказів відсутності заборгованості та, відповідно, виконання умов укладеного договору належним чином. Отже позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Згідно п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до платіжної інструкції від 04 червня 2025 року позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у сумі 7056,26 грн., які, з урахуванням задоволення позову, підлягають стягненню з відповідачів у рівних частках по 3513,13 грн. з кожного (т.1, а.с.237). На підставі викладеного,

Outcome: approved