Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Царичанського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю із Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог зазначено, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] 10.11.2016 р. на підставі кредитного договору №200732802901 відповідачу було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 4000.00 грн., який пізніше було збільшено до 24\~200.00 грн. Відповідач не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором протягом тривалого часу, внаслідок чого утворилася заборгованість, що станом на 07.05.2025 р. складає 45\~499.46 грн., з яких: 23\~568.03 грн. - заборгованість за кредитом; 21\~931.43 грн. - заборгованість за процентами. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у загальній сумі 45\~499.46 грн. та судовий збір в розмірі 2 422.40 грн. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2025 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 105). Представник позивача\~Супрун Є.В.\~у судове\~засідання не\~з`явилась,\~у позовній\~заяві зазначила,\~що не\~заперечує проти\~розгляду справи\~за її\~відсутності,\~проти постановлення заочного\~рішенняне заперечує (а.с.1-4). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином згідно з порядком, встановленим ст.128 ЦПК України (а.с. 127-128, 130-131). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позов не подавав. 02 грудня 2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10.11.2016 р. [PERSON] підписав заяву №200732802901, в якій просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] та надати кредитну картку, № кредитної картки миттєвого випуску [NUMBER] , встановити на його поточний рахунок у гривнях, кредитний ліміт у сумі 4\~000.00 грн. Зарахунковий день 30 число місяця, платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Підписанням цієї заяви відповідач підтверджує, що ним отримана у непошкодженому стані платіжна картка і ПІН, також із правилами користування платіжною карткою ознайомлений та зобов`язується їх дотримуватись (а.с.24). Відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, згоду на укладення договору про надання кредиту особисто засвідчив своїм підписом, що є доказом того, що сторони погодилися з умовами договору. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по кредитному договору №200732802901 від 10.11.2016 р., кредитний ліміт був встановлений 10.11.2016 р. в розмірі 4\~000.00 грн., неодноразово збільшувався, зокрема, 26.05.2023 р. до 24\~200.00 грн. (а.с.25). З виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 10.11.2016 р. по 07.05.2025 р. вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також здійснював часткове погашення заборгованості (а.с. 36-59). З наведеного вбачається, що відповідач отримав кредит, користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором вбачається, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує та станом на 07.05.2025 р. має заборгованість у розмірі 45\~499.46 грн., з яких: 23\~568.03 грн. - заборгованість за кредитом; 21931.43 грн. - заборгованість за процентами (а.с.26-35). За вих.№КНО-44.2.1/192 позивачем на адресу відповідача була направлена письмова вимога (повідомлення) про необхідність оплати заборгованості за кредитним договором №200732802901 від 10.11.2016 р. у розмірі 45\~499.46 грн. (а.с.73-74). Однак, вказана вимога відповідачем виконана не була. Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "ПУМБ"). Оскільки умови договору приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві №200732802901 від 10.11.2016 р., підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді відсотків, неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру (а.с.24). При цьому, звертаючись до суду із позовом банк просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. \~ \~ \~ \~Банк, обґрунтовуючи право вимоги про стягнення відсотків за договором №200732802901 від 10.11.2016 р., крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Умов публічної пропозиції ПАТ ПУМБ, як невід`ємної частини спірного договору. \~ \~ \~ \~При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови публічної пропозиції ПАТ ПУМБ розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву №200732802901 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 10.11.2016 р., а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. \~ \~ \~ \~У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови публічної пропозиції ПАТ ПУМБ, неодноразово змінювалися самим ПАТ ПУМБ в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. \~ \~ \~ \~За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови публічної пропозиції ПАТ ПУМБ, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, надана банком публічна пропозиція ПАТ ПУМБ не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. \~ \~ \~ \~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Крім того, Умови публічної пропозиції ПАТ ПУМБ, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови публічної пропозиції ПАТ ПУМБ, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). З урахуванням наданого АТ "ПУМБ" розрахунку заборгованості за кредитним договором №200732802901 від 10.11.2016 р, суд вважає, що підлягає стягненню лише заборгованість по тілу кредиту по кредитному договору, яка становить 23 568.03 грн. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов АТ "ПУМБ" підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь АТ "ПУМБ" заборгованості по тілу кредиту по кредитному договору №200732802901 від 10.11.2016 р. у розмірі 23 568.03 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №294 від 27.08.2025 р. про сплату судового збору загальною сумою 2 422.40 грн. (а. с.5). Враховуючи те, що задоволено 51,80% позовних вимог (23 568.03 грн. від 45 499.46 грн. складає 51.80 %), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, яка становить 1254.80 грн. (2 422.40 грн. х 51.80% : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial