Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 478915-КС-001 від 06.11.2023 у сумі 82 451,89 грн., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 19000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 60 601,89 грн. та суми прострочених платежів за комісією у розмірі 2850,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 06.11.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено договір № 478915-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 06.11.2023 товариством було направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 478915-КС-001 про надання кредиту. відповідач, прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 478915-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 14 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 26.11.2024 утворилась заборгованість у розмірі 82 451,89 грн., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 19000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 60 601,89 грн. та суми прострочених платежів за комісією у розмірі 2 850,00 грн., які представник позивача просить суд стягнути з відповідача разом із судовим витратами по справі у сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 06.03.2025 прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.71). Представник відповідача адвокат Федосєєв Є.О. 18.04.2025 надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що доводи позивача про належне узгодження умов кредитування, з дотриманням вимог закону та відповідно, про наявність підстав для застосування правил щодо стягнення боргу за кредитним договором із такими умовами не можуть бути враховані судом. Представник вказує, що такі доводи не можуть розглядатися поза сукупністю інших обставин справи і не створюють підстав для визнання факту належного досягнення згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, тоді як саме з урахуваннямтаких належно не узгоджених умов була визначена, розрахована тапред`явлена до стягнення заборгованість. Не доведено факт укладаннякредитного договору №478915-KC-001 від 06.11.2023 між ТОВ«БІЗНЕСПОЗИКА» та [PERSON] , додаткової угоди до нього від 07.11.2023, факт перерахування грошових коштів [PERSON] в день укладення договору, що свідчить про те, що позивачем у даному випадку не підтверджено доказами наявність обставин, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, а тому вважає позовні вимоги є необґрунтованими, у зв?язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.85-97). 21.04.2025 на адресу суду представник позивача надав суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що до позовної заяви були додані візуальні форми послідовності дій клієнта щодо укладення кредитного договору та додаткової угоди, у яких детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та відповідача щодо укладення кредитного договору та додаткової угоди в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Ці візуальні форми послідовності дій клієнта щодо укладення кредитного договору таДодаткової угоди були посвідчені директором ТОВ «Бізнес Позика`Гайворонською М.М.ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 14 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Крім того, представник вказує, що відповідач у відзиві на позовну заяву не поясняє чому на його думку розрахунок, який до позовної заяви був доданий позивачем є необґрунтованим, та таким, що не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором.У зв`язку з чим, представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.98-125). Ухвалою суду від 24.09.2025 витребувано у АТ «ПУМБ», ЄДРПОУ: 14282829, наступні письмові докази, які становлятьбанківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу абопосадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджувавабо спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (тавідкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] );письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який буввідкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за періодз 06.11.2023 року (дата видачі кредиту) по 22.04.2024 (дата закінчення термінукредитування). На виконання ухвали суду вказані документи надійшли до суду 30.10.2025 (а.с.191). Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, представник який діє в його інтересах Федосєєв Є.О. надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 06.11.2023 ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 478915-КС-01 про надання кредиту (а.с.25-29). 06.11.2023 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 478915-КС-01 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с.30-34). У зв`язку з чим, 06.11.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір№ 478915-КС-01 про надання кредиту (а.с.20-24). Так, судом встановлено, що зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-5171, на номер телефону [NUMBER] , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті. Таким чином, 06.11.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено Договір № 478915-КС-01 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.34). Крім того, судом встановлено, що 07.11.2023 сторонами було погоджено та підписано Паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація обов`язкова для ознайомлення позичальником (а.с.35-37). Відповідно вимог договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 14000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит (а.с.20). За умовами вказаного договору, позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 14 000,00 грн., строком на 24 тижнів, зі сплатою стандартної фіксованої процентної ставки у розмірі 2,00000000 процентів за кожен день користування кредитом; зниженою процентною ставкою за кредитом 1,14816782 процентів за кожний день користування кредитом, комісії за надання кредиту у сумі 2100,00 грн. (а.с.20). При цьому, вищевказаного договору визначено, що дата повернення кредиту -22.04.2024 (а.с.20). Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Із наданих документів вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 14 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується відповідною довідкою від 06.01.2025 (а.с.48). Крім того, із наданих документів вбачається, що 07.11.2023 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 478915-КС-01 пронадання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.38-39). Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 5 000.00 грн. Банк свої зобов`язання за умовами Додаткової угоди виконав та надавдодатково відповідачу грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується відповідною довідкою від 03.01.2025(а.с.49). До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 478915-КС-01про надання кредиту належним чином не виконав. З наданого банком розрахунку вбачається, що станом на 31.03.2024 утворилась заборгованість у розмірі 26.11.2024 утворилась заборгованість у розмірі 82 451,89 грн., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 19000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 60 601,89 грн. та суми прострочених платежів за комісією у розмірі 2 850,00 грн. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. З наданої позивачем виписки по особовому рахунку за період з 06.11.2023 по 12.02.2024 вбачається, що відповідач тривалий час користувався грошовими коштами позивача. Вимогами ч. 2 ст. 207 ЦК України, визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Приписами ч. 1 ст. 623 ЦК України визначено, що боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Так, приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з вимогами п. 5 ч. 3 Постанови про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, цифровий власноручний підпис власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом; Як вбачається зі змісту кредитного договору № 478915-КС-01 від 06.11.2023 сторони узгодили те, що його підписання буде в електронному вигляді, в даному випадку шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-5171, що був відправлений 06.11.2023 на телефон відповідача та введений останнім 06.11.2023о 16:08:04. Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, а відповідачем не спростовано того, що вказаний кредитний договір ним був підписаний в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», а отже останній погодився зі всіма умовами та правилами даних договорів, умовами кредитування, графіком повернення, штрафами, пенею, відсотками за користування кредитними коштами. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано відповідний розрахунок заборгованості, який не спростований відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при винесені рішення суд керується розрахунком позивача. Суд зазначає, що одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З розрахунку вбачається, що після укладення договору відповідачтривалий час користувався наданими банком кредитними коштами, та здійснював частково погашення за вказаним кредитним договором, проте допустив систематичне прострочення погашення заборгованості по тілу кредиту, отже заборгованість винесена на прострочку. Факт користування відповідачем кредитними коштами з використання платіжного засобу не спростовано відповідачем належними доказами. Матеріали справи не містять даних, щодо незаконного зняття коштів з використанням кредитної картки та незаконну видачу кредитної карти на ім`я [PERSON] третім особам. Отже, доказом фактів встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, користування відповідачем кредитними коштами є виписка по рахунку, яка є належним доказом надання кредитних коштів. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 456/3643/17. Враховуючи вищевикладене, перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості за кредитним договором № № 478915-КС-01 від 06.11.2023 у сумі 82 451,89 грн., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 19000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 60 601,89 грн. та суми прострочених платежів за комісією у розмірі 2 850,00 грн. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved