Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

11 березня 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Івано-Франківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Батько помер у російській федерації, міста Можайськ. Реєстрацію смерті проведено 10 квітня 2023 року, запис акта про смерть [NUMBER] , місце державної реєстрації 95050039 муніципальна казенна установа «багатофункціональний центр надання державних і муніципальних послуг населенню різкого міського округу». Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька як син, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу спадщини після смерті батька входить квартира за адресою: [ADDRESS] . 01 березня 2025 року позивач звертався до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак отримав відмову у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що з 01 березня 2022 року і по даний час проходить військову службу у Збройних Силах України, тому ним був пропущений строк. За таких обставин позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили (а.с.1-3). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2025 року дану цивільну справу розподілено для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 28-29). Ухвалою суду від 13 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с. 30-31). Ухвалою суду від 30 червня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 41-42). Позивач у судове засідання не з`явилася, проте представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності сторони позивача, позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 48). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився у судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 25 листопада 2025 року прийнята відповідна ухвала (а.с. 50).\~ Учасники справи у судове засідання, призначене на 17 листопада 2025 року, не з`явилися, суд, з дотриманням положень статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії Витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.7). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8-9). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 серпня 2011 року, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , 1924 року народження, яка померла [INFO] , є син [PERSON] та син [PERSON] . Спадщина, на яку видається свідоцтво, складається з квартири [ADDRESS] (а.с.10,11). 04 червня 2024 року був укладений договір дарування частини квартири між [PERSON] , Дарувальником, та [PERSON] , Обдаровуваним, за умовами якого Дарувальник безоплатно передає у власність Обдаровуваного, а Обдаровуваний приймає у власність належну [PERSON] 1/2 частину квартири під номером [ADDRESS] (а.с.12-14). [PERSON] має військовий квиток [NUMBER] , був призваний на військову службу з 01 березня 2022 року (а.с. 15-16). [PERSON] є учасником бойових дій (а.с. 17). Військовою частиною [NUMBER] 11 лютого 2025 року був виданий відпускний квиток [PERSON] у відпустку для лікування у зв`язку із хворобою терміном на 30 днів з 12.02.2025 по 13.03.2025 (а.с.18-24). 05 березня 2025 року Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Фріс Н.Р. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.25-26). Згідно частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. У відповідності до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 Цивільного кодексу України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною першою статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. У відповідності\~з положеннями\~частини першої-другої\~статті 1269\~Цивільного кодексу\~України,\~спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України\~визначено, що для прийняття\~спадщини встановлюється\~строк у\~шість місяців,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. У відповідності з положеннями пункту 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини. Згідно частини п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та відповідно до частини третьої статті 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право па спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Проте положенням частини третьої цієї ж статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач\~змушений звернутися до суду із цим позовом, оскільки в інший спосіб захистити своє право можливості не має. Судом встановлено, що строк на подачу заяви до нотаріальної контори позивач пропустив з поважних причин, оскільки 01 березня 2022 року і по даний час проходить військову службу у Збройних Силах України. З матеріалів справи вбачається, що спору про спадкування не існує, а сама спадщина відповідно до вимог\~статті 1277 Цивільного кодексу України\~відумерлою не визнана, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України, позивач має право на її прийняття як спадкоємець першої черги. Враховуючи рівень обізнаності позивача, його сумлінну помилку щодо необхідності подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає, що заява про прийняття спадщини не була подана позивачем з поважних причин і дійшов висновку, що додатковий строк тривалістю два місяці буде достатнім для прийняття спадщини позивачем. Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 1217, 1220, 1223, 1261, 1270, 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved