Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 10160,00 грн., 2422,40 грн сплаченого судового збору та 10500 грн витрат на правову допомогу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 05 жовтня 2019 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №84366. Кредитний договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями, підписано у порядку, визначеному\~ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору сума виданого кредиту складає 4000, 00 гривень, дата надання кредиту 05 жовтня 2019 року, строк кредиту 22 дня, стандартна процентна ставка 2 % в день або 730% річних. Кредит надався у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківську картку № [NUMBER] . Між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» 28 жовтня 2021 року укладено Договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» передало (відступило) ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» прийняло належні ТОВ «ФК «ЗАЙМЕР» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема і до боржника [PERSON] . У зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань у неї утворилась загальна сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 10160, 00 гривень, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 4000, 00 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 6160, 00 гривень, яку позивач просив стягнути в судовому порядку, відшкодувати судові витрати у справі, що складаються із судового збору в розмірі 2422, 40 гривень, а також 10500,00 грн витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 01 травня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 03 липня 2025 року Сумським районним судом Сумської області винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» задоволено повністю. 28 липня 2025 року заявниця (відповідачка) [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить переглянути зазначене заочне рішення Сумського районного суду Сумської області від 03 липня 2025 року у справі № 587/2146/25 та скасувати його, призначивши справу до розгляду. 04 серпня 2025 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Сумського районного суду Сумської області від 03 липня 2025 року у справі № 587/2146/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01 вересня 2025 року [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що заперечує щодо позовних вимог, вказує, що кредиту №84366 від 05 жовтня 2019 року вона не отримувала, звернулась з заявою про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29 січня 2020 року, на підставі якої проводиться перевірка Сумським районним відділом поліції ГУНП в Сумській області. Зазначає, що кредитного договору вона не укладала, ніяких коштів не отримувала, електронного підпису з одноразовим ідентифікатором у 2019 році не отримувала та не використовувала, вказана в договорі пошта електронної адреси їй не належить, коштів в сумі 4000 грн за спірним кредитним договором вона не отримувала та вказана в платіжному дорученні банківська картка, видана банком, ніколи їй не належала. На фінансових сайтах не реєструвалась і листування з ТОВ «Займер» чи з ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» не вела. 05 жовтня 2019 року її особистий телефон не працював, сім-картка була не в зоні доступу, цього ж дня її картку було «зломано», ймовірно шахраями. Після відновлення номера їй почали надходити смс-повідомлення про схвалення сумнівних онлайн кредитів. В договорі №84366 від 05 жовтня 2019 року зазначена її адреса місця реєстрації із значними помилками. Тому просила відмовити у задоволенні позову. Представником позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідачка уклала кредитний договір №84366 від 05 жовтня 2019 року в письмовій формі в електронному вигляді шляхом цифрового підпису, сформованого одноразовим ідентифікатором відповідачки, який був направлений на номер її мобільного телефону, зазначений під час укладання договору. Відповідачка, діючи добровільно без жодного тиску, скористалась доступом до мережі інтернет, у процесі укладення правочину пройшла передбачені етапи ідентифікації та підтвердження наміру укласти кредитний договір в установленому законом порядку. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надається кредит, та умови кредитування. На картку [NUMBER] , яка була зазначена в кредитному договорі, було перераховано кошти в сумі 4000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Платежі Онлайн». Доводи відповідача, що ця картка їй не належить, жодним чином не спростовує факт її волевиявлення на укладення відповідного договору та отримання кредитних коштів. Подання заяви про вчинення злочину саме по собі не є підтверджуючим фактом відсутності волевиявлення відповідача на укладення кредитного договору, заява є лише підставою для початку досудового розслідування, та є етапом встановлення істини, а не доведеним фактом шахрайства. Представник позивача до суду не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.\~2 ст.\~247\~\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Із позовної заяви слідує, що 05 жовтня 2019 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №84366. Кредитний договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями, підписано у порядку, визначеному\~ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронним цифровим підписом КL7064, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Предметом договору є надання кредитних коштів у сумі 4000 гривень строком на 22 дні, тобто до 26 жовтня 2019 року. За користування кредитом клієнт сплачує 730 % річних від суми кредиту з розрахунку 2% на добу. Тип процентної ставки - фіксована (а.с. 13-15). Відповідно до інформаційної довідки № 1592/02 від 25 лютого 2025 року через платіжний сервіс «Platon» 05 жовтня 2019 року успішно проведено транзакцію 27030-24821-28298 щодо видачі кредиту № 84366 в розмірі 4000 грн, який перераховано на банківську картку RAIFFEISEN BANK AVAL № [NUMBER] , що була зазначена відповідачем у кредитному договорі. (а.с. 22). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право вимоги за кредитним договором № 84366, який укладено 05 жовтня 2019 року, дата закінчення якого 26 жовтня 2019 року, загальна сума заборгованості 10160,00 гривень, з яких: 4000 грн заборгованість по тілу кредиту та 6160,00 грн заборгованість за відсотками, боржник [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах першій, другій\~статті 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628,\~629 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629\~ЦК\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», звертаючись до суду з позовом, посилається на те, що кредитний договір №84366 від 05 жовтня 2019 року підписаний позичальником [PERSON] електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, зазначений ним під час укладання договору. Однак, на підтвердження вказаного, позивачем не додано будь-яких належних та допустимих доказів щодо підписання кредитного договору саме відповідачем [PERSON] , вказаний факт матеріалами позовної заяви не доведено. Доказів ідентифікації відповідачки [PERSON] перед укладенням кредитного договору №84366 від 05 жовтня 2019 року, зокрема через систему BANK ID або іншу систему ідентифікації фізичної особи, позивачем суду не надано. Окрім цього, позивач стверджує, що відповідачка отримала кредитні кошти в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що була вказана позичальником у кредитному договорі. Разом з тим, судом встановлено, що матеріалами справи не підтверджується наявність між позивачем та відповідачем кредитних відносин та наявність у [PERSON] заборгованості перед відповідачем, оскільки відсутні докази видачі відповідачці платіжної картки № [NUMBER] . Так, згідно з витребуваною судом інформацією з АТ\~«Райффайзен Банк Аваль» від 28 жовтня 2025 року №81-15-9/14660 про підтвердження належності банківської картки № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , банком повідомлено, що банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] не знайдена (а.с. 137). Таким чином, судом встановлено, що банківська картка № [NUMBER] , зазначена у кредитному договорі №84366 від 05 жовтня 2019 року як електронний платіжний засіб для надання коштів позичальнику, на ім`я клієнта\~\~ [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , відсутня. При цьому, позивачем також не доведено, що мобільний номер телефону, зазначений позичальником під час укладання кредитного договору, дійсно закріплений за відповідачем [PERSON] . Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] зверталася до Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області із заявою №635 від 29 січня 2020 року про те, що їй телефонують невідомі та вимагають погасити кредитний борг, однак вона грошові кошти в борг не брала, що свідчить про своєчасне вжиття відповідачкою заходів по інформуванню уповноважених державних органів про факти шахрайського заволодіння коштами кредитодавця (а.с. 89-90). За приписами ч. 1 ст.\~1046, ч. 2 ст.\~1054 ЦК України\~кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей. Саме в обов`язок позивача входить довести не лише факт підписання договору, а й факт передачі грошей. Аналогічні за змістом правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі № 6-1967цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 жовтня 2020 року в справі № 194/1126/18. Тобто судова практика зі спірних правовідносин є сталою і незмінною. Однією з засад цивільного судочинства є його диспозитивність. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 5\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. ч. 1, 2, 8\~ст. 83 ЦПК України\~сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. В силу приписів ч. 1\~ст. 84 ЦПК України\~учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій\~статті 83 цього Кодексу. Дослідивши надані позивачем докази в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд вважає, що позивач до позовної заяви не надав доказів, які підтверджують отримання кредитних коштів в спосіб та розмірі, зазначеному в позовній заяві. Суд також вважає, що позивачем не надано доказів, які підтверджують, що саме відповідачка отримала кредитну картку, на яку за кредитним договором перераховано кредитні кошти, що є істотною умовою вказаного виду договору. Натомість, відомостями «Райффайзен Банк» підтверджується, що банківської картки № [NUMBER] на ім`я відповідачки [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , не знайдено. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано доказів, які б беззаперечно свідчили про укладення відповідачкою кредитного договору з ТОВ «ЗАЙМЕР», право вимоги якого у подальшому перейшло до ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ»,\~та отримання нею кредитних коштів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, то на підставі\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed