Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

В серпні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: Державний нотаріус другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Юрченко Інна Олександрівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить нерухоме майно. Він є єдиним спадкоємцем померлої, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Факт родинних зав`язків з [PERSON] підтверджується копією його свідоцтва про народження. В травні 2025 року він звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері до другої Білоцерківської державної нотаріальної контори.\~ 25.06.2025 Державним нотаріусом другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Юрченко Інною Олександрівною було надано йому письмову відповідь у формі роз`яснення, згідно якого законодавством України встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини або відмови від неї, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснення нотаріуса відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру, спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася. У даному роз`ясненні вказано про необхідність звернення до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В свою чергу не подання ним нотаріусу заяви про прийняття спадщини було зумовлено його необізнаністю щодо строків звернення з такою заявою до нотаріуса. Він вважав, що як спадкоємець першої черги прийняв спадщину автоматично без необхідності звернення до нотаріуса із відповідною заявою, враховуючи те, що він проживав зовсім поруч з матір`ю на день її смерті.\~ Тому, просив суд визначити додатковий строк терміном в три місяці, для подачі ним до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з часу набрання рішенням суду законної сили ( а. с. 1-2 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2025, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 13-14 ) та матеріали передані для розгляду. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ( ч. 2 ст. 27 ЦПК України ). Статтею 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, зокрема в частині 1 цієї статті зазначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 постанови від 01 березня 2013 року N 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.\~\~\~\~\~\~ Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. У постанові від 09 вересня 2020 року у справі N 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. З матеріалів справи вбачається, що спір виник внаслідок визначення додаткового строку для прийняття спадщини стосовно майна, яке належало померлій [PERSON] . Відповідно до п. 42 постанови N 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки місцезнаходження відповідача є м. Біла Церква, а також позов виник з приводу нерухомого майна ( визначення додаткового строку для прийняття спадщини ), яке знаходиться в м. Біла Церква, то позивач правомірно звернувся з вказаним позовом до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та відповідна справа підсудна даному суду. За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу ( ч. 1 ст. 187 ЦПК України ). Ухвалою судді від\~ 02 вересня 2025 року\~ постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 25 вересня 2025 року ( а. с. 18-19 ). Ухвалою суду від 22.09.2025 задоволена заява представника позивача адвоката Федак Максима Леонідовича про участь в судових зсіданнях по цивільній справі № 357/13634/25в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів ( а. с. 26-27 ). Протокольною ухвалою від 25.09.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 17.10.2025 ( а. с. 38-40 ). В судовому засіданні 17.10.2025 позивач [PERSON] та його представник Федак М.Л., кожний окремо, підтримали позовну заяву, надали пояснення аналогічні викладеним в ній, просили позов задовольнити. В судовому засіданні було оголошено перерву до 21.11.2025 ( а. с. 44-48 ). Позивач [PERSON] в судове засідання 21.11.2025 не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомленим належним чином, про що в матеріалах справи свідчить протокол судового засідання та розписка ( а. с. 44-48, 49 ).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні 21.11.2025 представник позивача Федак М.Л., який брав участь в режимі відеоконференції, інших доводів та обґрунтувань позовної заяви не надав, просив задовольнити позов і лише вказував на необізнаність позивача. Крім того, останній відмовився та не підтримав свого клопотання щодо витребування у другої Білоцерківської державної нотаріальної контори спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , оскільки така справа не заводилась. Відповідач Білоцерківська міська рада Київської області та третя особа Державний нотаріус другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Юрченко Інна Олександрівна в судове засідання 21.11.2025 не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справі містяться Довідки про доставку електронного документу ( а. с. 50, 51 ). Згідно ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо застосування статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення від 17 січня 1970 року у справі «Delcourt v. Belgium» («Делькур проти Бельгії»), заява № 2689/65, пункт 25 та рішення від 11 жовтня 2001 року у справі «Hoffmann v. Germany» («Гофман проти Німеччини»), заява № 34045/96, пункт 65). ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення від 08 квітня 2010 року у справі «GUREPKA v. UKRAINE (№ 2)» («Гурепка проти України (№ 2)»), заява № 38789/04, § 23). Також ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (рішення від 13 грудня 2011 року у справі «TRUDOV v. RUSSIA», заява № 43330/09, § 25, 27). Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України). Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України). Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. Вказаний висновок також узгоджується з правовою позицією щодо належного виклику учасника справи засобами електронної пошти, викладеною Верховним Судом у постановах від 01 червня 2022 року у справі № 761/42977/19 (провадження № 61-1933св22) та від 26 жовтня 2022 року у справі № 761/877/20 (провадження № 61-11706св21). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави. Відповідно до пунктів другого та шостого частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальним правами. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що відповідач та третя особа були належним чином та завчасно повідомленими про дату, час та місце слухання справи. Крім того, в матеріалах справи міститься клопотання, яке отримане судом 22.09.2025 за вх. № 54089 від відповідача Білоцерківської міської ради Київської області, в якій просили слухати справу 357/13634/25 без представника Білоцерківської міської ради за наявними матеріалами у справі на розсуд суду ( а. с.33-34 ).\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. В свою чергу,\~ відповідач скористувався вимогами, передбаченні ч. 3 ст. 211 ЦПК України. За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю відповідача та третьої особи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом було вислухано пояснення представника позивача по справі, досліджено матеріали справи, та

Outcome: dismissed