Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач АТ «СЕНС БАНК» звернувся до суду із позовом [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості\~за кредитним договором\~ №591079206\~у розмірі\~78\~685, 68 грн. та\~судові витрати. \~В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.09.2021 року \~ [PERSON] звернулася до АТ «Альфа-Банк» (після перейменування АТ «СЕНС БАНК») з метою отримання банківських послуг та шляхом підписання оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту №591079206\~запропонувала банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту. 16.09.2021 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №591079206\~ Банк прийняв пропозицію Відповідача на укладення Угоди про надання споживчого кредиту № 591079206\~ Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит у розмірі 33\~716,25 грн., під 18, 99 % річних строком на 36 місяців, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Зазначає, що банк взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Однак відповідач не належним чином виконав своє зобов`язання щодо повернення кредитні коштів у зв`язку з зазначеним має заборгованість у розмірі 78\~685,38 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом\~ 30\~092,46 грн. заборгованості за відсотками\~16\~140,17 грн. заборгованості за відсотками\~ - 32\~452,75 грн. Оскільки відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надіслав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову. Вказала, що отримала у банку кредитні кошти. Частково сплачувала кошти за кредитним зобов`язанням однак через фінансові труднощі не сплатила у повному обсязі. Крім того не сплачувала оскільки дізналася, що засновниками АТ «Альфа банк» є громадяни російської федерації, тому вважала, що кошти можуть бути використані на шкоду Україні. Також вказала, що за спірним кредитним договором пройшов трирічний строк позовної давності, тому просить відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16 вересня 2021 року \~ між АТ «АЛЬФА БАНК» та відповідачем [PERSON] підписано угоду про надання кредиту № 591079206\~шляхом підписання: оферти на укладання угоди про надання кредиту в якій вказано про акцепт банком пропозиції на укладення угоди про надання кредиту, анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», паспорт споживчого кредиту, які у сукупності становлять кредитний договір (а.с. 9-12). Відповідно до умов договору встановлено наступні умови споживчого кредиту: сума кредиту 33\~716,25 грн.; строк кредиту становить 36 місяців; процентна ставка 18,99 % річних. На підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів надано виписку з відкритого відповідачу в банку рахунку за період з 16.09.2021 до 22.04.2025, з якого вбачається про надходження 16.09.2021 року коштів у сумі 33\~716,25 грн. на рахунок № [NUMBER] . Згідно наданого банком розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором № 591079206\~від 16.09.2021 року, становить 78\~685, 68 грн., яка складається з наступного: заборгованість за\~тілом кредиту 30\~092,46 грн., заборгованість за відсотками 16\~140,17 грн., заборгованість по комісії 32\~452,75 грн. Містяться відомості про часткове погашення відповідачем заборгованості зокрема по тілу кредиту, відсоткам та комісії. Так відповідачем надано суду квитанції про часткове погашення кредиту, а саме: від 17.02.2022 року на суму 2192,64 грн.,від 17.01.2022 року на суму 2162,94 грн., від 19.11.201 року на суму 2162,94 грн.16.10.2021 року на суму 2162,94 грн., вд 15.12.2021 року на суму 2162,94 грн. 11.04.2025 року АТ «Сенс банк» надіслано на адресу відповідача вимогу про усунення порушень щодо дострокового повернення кредиту на відповідні банківські реквізити. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК», зміна найменування на АТ «Сенс банк» підтверджується витягом з державного реєстру банків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином з матеріалів справи вбачається, що між відповідачем та АТ «АЛЬФА-БАНК», що змінило назву на АТ «СЕНС БАНК» укладено угоду про надання кредиту (оферта) № 591079206\~, шляхом ознайомлення позичальника з умовами оферти, паспорту споживчого кредиту, графіку платежів та розрахунку сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, комісії. Позичальник кредит у розмірі 33\~176,25 грн. отримала, що підтверджується випискою з її банківського рахунку. Отримання коштів у кредит підтвердила відповідач у судовому засіданні. Заперечуючи щодо позову відповідач вказувала, що засновниками АТ «Альфа банк» є громадяни російської федерації, тому вважала, що кошти на погашення її кредитного зобов`язання можуть бути використані на шкоду Україні. Разом із тим відповідно до публічно доступної інформації з реєтру юридичних осіб та відповідно до змісту Постанови КМУ від 21 липня 2023 р. № 739 «Про участь держави у виведенні системно важливого банку з ринку» власником 100 % акцій АТ «СЕНС БАНК» є держава Україна (в особі суб`єкта управління об`єктами державної власності: (Кабінет Міністрів України). У зв`язку з чим наведені позивачем твердження не знайшли свого підтвердження і не звільняють відповідача від взятих зобов`язань за кредитним договором щодо повернення тіла кредиту, відсотків, та інших погоджених платежів. Таким чином з наданого банком розрахунку вбачається, що [PERSON] не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 591079206\~від 16.09.2021 року, тим самими порушила порядок та умови погашення заборгованості. У зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 78\~685,38 грн., яка відповідачем не спростована. Доказів повернення наданих кредитних коштів чи сплати сум відсотків у повному обсязі відповідачем не надано. Відповідачем надано суду квитанції про погашення заборгованості на загальну суму 10\~814,94 грн, всі надані кватанції враховані банком в наданому рохрахунку боргу, останній платіж, що наданий відповідачем у квитанції здійснено 17.02.2022 року згідно надної квитанції, а згідно розрахунку боргу здійснено погашення боргу також 17.08.2022 року. Відповідачем не представлено суду інших доказів щодо безпідставності вимог позивача, власного відмінного розрахунку чи заперчень щодо розміру суми боргу не надано. Разом із тим відповідач подала до суду заяву про застосування позовної давності. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За змістом ч. 5\~ст. 261 ЦК України\~за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п. 12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) 12 березня 2020 року на території України встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року За приписами пункту 19\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України\~у період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Позивач звернуся до суду 23.07.2025 року, кредитний договір укладений 16.09.2021 року строком на 36 місяців, тобто до 16.09.2024 року. Тому з урахуванням того, що трирічний перебіг позовної давності, визначений ЦК України спочатку був продовжений на строк дії карантину та станом на дату звернення позивача до суду був зупинений на строк дії воєнного стану. Крім того перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання зобов`язання, тому позивачем не пропущено строк позовної давності у зв`язку з чим підстави для відмови у позові з цих підстав відсутні. Враховуючи викладене з огляду не те, що умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані, кредит не погашений, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованості у розмірі 78\~685, 68 грн., тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін». Відповідно до ст. 30\~Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. До матеріалів справи долучено договір про надання послуг № 28.01.2025 року укладений між АТ «СЕНС БАНК» та Адвокатським об`єднанням «СМАРТ ЛЕКС». В п. 3.1 договору сторони погодили, що винагорода виконавця становить 375 грн за подання позову до суду, отримання рішення суду 225 грн, та 7,85 % комісійна винагорода від стягнутих коштів. Тому зазначаютсья, що розмір витрат на професійну правничу допоомгу складає 6776,80 грн. В той же час в даному випадку суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру. З огляду на зазначене, враховуючи критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності та кількість необхідних процесуальних дій сторони у цій справі, яка є справою незначної складності, тому суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 3 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Сплачений судовий збір відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в повному обсязі у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved