Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

У травні 2025 року представник заявника [PERSON] - адвокат Гусач С.Ю. звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, що військовослужбовець [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] поблизу населеного пункту Новоєгорівка, Сватівського району під час виконання ним своїх обов`язків по захисту Батьківщини від збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Луганської області. Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] є дружиною [PERSON] 16.01.2023, чоловіка заявниці, [PERSON] призвано на військову службу за призовом під час мобілізації до військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України. В подальшому він зарахований до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення. Згодом солдат [PERSON] , проходив службу на посаді гранатометник 3 відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону [NUMBER] окремої механізованої бригади. 29.05.2024 [PERSON] вручено сповіщення сім`ї №10/9844 про те, що її чоловік солдат [PERSON] , [INFO] , вірний Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконувавши військовий обов`язок, в бою за Україну, ї свободу, і незалежність, зник безвісти 27.08.2023 року під час ведення бойових дій поблизу населеного пункту Новоєгорівка, Сватівського району, Луганської області. Загибель чоловіка заявника мала місце внаслідок мінометного обстрілу та штурмових дій позиції «ВОЛЬВО» з боку збройних формувань російської федерації в районі н.п. Новоєгорівка Сватівського району Луганської області. Вказана територія є тимчасово окупованою територією України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Дана обставина позбавляє можливості отримати документи, передбачені законодавством та зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку. Судово-медична експертиза смерті її чоловіка [PERSON] з цих же причин не проводилась. Станом на момент подання заяви тіло не евакуйовано. У зв`язку із відсутністю документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, які є підставою для державної реєстрації смерті у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заявник не має можливості зареєструвати смерть чоловіка. Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення, є необхідним для отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах, для вшанування його пам`яті у офіційних документах, списках та алеях слави. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.05.2025 року відмовлено у відкритті провадження по справі, оскільки встановлення факту, про який просить заявник у визначений останнім спосіб та порядку є неможливим, а положення п. 8 ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 317 ЦПК України на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки законодавством встановлений інший спосіб для розгляду питань, що стосуються осіб, які зниклі безвісти у зв`язку із воєнними діями. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14.10.2025 року ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.05.025 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Представник заявника [PERSON] - адвокат Гусач С.Ю. заяву про встановлення факту смерті підтримує, просить задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] [PERSON] подані письмові пояснення, у яких просить відмовити у задоволенні заяви. Зазначає, що за наявності припущення про факт смерті фізичної особи, у тому числі у звязку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою, а не із заявою про встановлення факту смерті ціє фізичної особи на підставі п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Просить врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, у постанові від 13.03.2024 року у справі № 204/724/23. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.11.1998 року у Палаці шлюбів м.Кременчука між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1182, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 28.11.1998 серії [NUMBER] . Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України від 30.05.2023 року солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] з 16.01.2023 року по даний час. Наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.09.2023 № 1900 «Про призначення службового розслідування», призначено провести службове розслідування за фактом зникнення гранатометника 3 відділення 1 механізованого взводу 9 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] . З акту службового розслідування, затвердженого командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] , від 15.10.2024, в ході службового розслідування встановлено: [INFO]. близько 07:00 солдат [PERSON] зник безвісти внаслідок мінометного обстрілу та штурмових дій позиції «ВОЛЬВО» з боку збройних формувань російської федерації в районі н. п. Новоєгорівка Сватівського району Луганської області. Місце знаходження солдата [PERSON] на даний час невідоме. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] «Про результати службового розслідування» від 02.11.2023 №623 службове розслідування завершене. Визнано, що [INFO]. близко 07:00 солдат [PERSON] зник безвісти внаслідок обстрілу та штурмових дій позиції «ВОЛЬВО» з боку збройних формувань російської федерації в районі н.п. Новоєгорівка Сватівського району Луганської області. Ухвалою суду від 14.11.2025 року витребувано від від відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію чи подавала [PERSON] до відділу державної реєстрації актів цивільного стану медичний документ, що підтверджує факт смерті [PERSON] , [INFO] та чи наявний актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлено, що відповідно до проведеної перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громдян та паперових носіїв актових записів про смерть, які зберігаються у відділі, актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] відсутній. Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості. Заявник просить встановити факт, що військовослужбовець [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] поблизу населеного пункту Новоєгорівка, Сватівського району під час виконання ним своїх обов`язків по захисту Батьківщини від збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Луганської області. Правовою підставою для звернення до суду з заявою про встановлення юридичного факту смерті фізичної особи зазначає п. 8 ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 317 ЦПК України. Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України). Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі беззаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. За частиною першою статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. За змістом статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи у певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Законом України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 04 лютого 2016 року ЦПК України доповнено статтею 257-1 (стаття 317 ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року). Як наслідок законодавець передбачив, що прийняття вказаного Закону дозволить забезпечити реалізацію прав громадян, які проживають на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, щодо отримання свідоцтв про народження, про смерть у зв`язку з відсутністю належних медичних документів, передбачених законодавством України. Отже, зверненню до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території в порядку статті 317 ЦПК України повинно передувати отримання документа про смерть від органу або особи, що створений, обраний чи призначений у порядку, не передбаченому законом України. На наведене звернув увагу Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2024 року у справі №204/10297/23. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. За наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою, а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (постанова Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі №204/7924/23). Аналіз змісту заяви [PERSON] свідчить про те, що заявник просить суд встановити факт смерті її чоловіка [PERSON] , який є військовослужбовцем, у певний час - [INFO] , під час виконання бойового завдання, з метою забезпечення державної реєстрації смерті в органах РАЦСу, оскільки від цього залежить виникнення її особистих та майнових прав. Як на фактичні підстави звернення до суду заявник посилався на те, що [PERSON] загинув під час бойових дій, що підтверджується наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.09.2023 № 1900 «Про призначення службового розслідування», актом службового розслідування, затвердженого командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] , від 15.10.2024 та наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) «Про результати службового розслідування» від 02.11.2023 №623. Заінтересована особа військова частина [NUMBER] повідомила, що за результатами проведення службового розслідування встановлено, що [INFO]. близко 07:00 солдат [PERSON] зник безвісти внаслідок обстрілу та штурмових дій позиції «ВОЛЬВО» з боку збройних формувань російської федерації в районі н.п. Новоєгорівка Сватівського району Луганської області. Вказані докази достовірно не свідчать про смерть [PERSON] , а лише підтверджують, що останій зник безвісти під час виконання бойового завдання та дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього. З огляду на відсутність достовірних доказів які можуть свідчити про смерть фізичної особи підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті військовослужбовця [PERSON] у певний час [INFO] під час виконання бойового завдання за пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України відсутні. Також, заявником не надано суду медичного свідоцтва про смерть або копії довідки про причини смерті, свідоцтва про смертьвід органу або особи, що створений, обраний чи призначений у порядку, не передбаченому законом України, які б безпосередньо і достовірно підтверджували факт смерті [PERSON] ,що є підставою для встановлення факту смерті відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України. Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн. віднести на рахунок держави. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що в заяві про встановлення факту смерті необхідно відмовити. Аналогічого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, у постанові від 13.03.2024 року у справі № 204/724/23 у постанові 06.06.2024 року у справі № 188/56/24.

Outcome: dismissed