Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимоги мотивує тим, що 30.03.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №407638186, згідно з умовами кредитного договору товариство надало відповідачу кредит в сумі 8500 грн. шляхом перерахування коштів на його картку, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01. 28.11.2019 року, 31.12.2020 року, 31.12.2021 року, 31.12.2022 року,31.12.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» були укладені додаткові угоди, якими продовжувався термін дії Договору факторингу № 28/1118-01. Предметом Договору факторингу № 28/1118-01 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 136 від 01.05.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 19141,50 грн. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Згідно якого, ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 30089,50 грн. 04.06.2025 року ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю згідно якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 30089,50 грн. Відповідач свої\~зобов`язання\~не виконала.\~Тому позивач\~просить суд\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за кредитним\~договором в\~розмірі 30089,50\~грн,\~що складається\~з заборгованості\~по тілу\~кредиту \~8500\~грн.,\~заборгованості по\~несплаченим відсоткам\~за користуванням\~кредиту -\~21589,50\~грн.\~Також просив\~стягнути з\~відповідача на\~його користь\~понесені при\~зверненні до\~суду судові\~витрати по\~сплаті судового\~збору в\~розмірі 2422,40\~грн.\~та витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 02.09.2025 року відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві прохав розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що дійсно кредит форомлювала в розмірі 8500 грн. Позовні вимоги визнала частково, а саме в частині стягнення з неї тіла кредиту в розмірі 8500 грн. В частині стягнення з неї на користь позивача відсотків за користування кредитом у розмірі 21589,50 грн. прохала відмовити. Крім того, просила зменшити стягнення з неї на користь відповідача витрат на правову допомогу. 02.10.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача прохав позов задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмір 30089,50 грн. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 30.03.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» [PERSON] було укладено Договір №407638186, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV4P33E.( а.с.32-34). Відповідно до п. 1.1 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 8500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі\~Дисконтний період) (п.1.2 кредитного договору). Згідно п 1.3. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом оплати ним протягом Дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування Кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем Позичальника або шляхом активації Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця функції продовження строку Дисконтного періоду. Застосування Позичальником зазначеного права продовження загального строку Дисконтного періоду можливе до закінчення Дисконтного періоду, а також під час Пільгового періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Згідно з п.1.4. кредитного договору за користування кредитом протягом дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.4.1. виключно на період строку визначеного в п.1.2 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 240,90 процентів річних, що становить 0,66 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; Пунктом 1.4.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п.1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті. Пунктом 1.4.3. договору передбачено, що у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому пунктом 1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на зазначене вище та у порядку\~статті 212 Цивільного кодексу України\~сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах пункту 1.3. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. За умовами пункту 1.7. договору сторони погодили, що факт користування\~позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною в розумінні\~статті 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду. Однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; 1.7.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п.4.4 Кредитного договору у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та\~Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Також позивачем долучено алгоритм дій споживача інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "МАНІВЕО" в редакції від 17.09.2019 (а.с.19-26), паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 407638186 від 30.03.2021 року, Правила надання грошових коштів у позику (а.с.31). 30.03.2021 року відповідачем також подана Заявка на отримання грошових коштів в кредит, де вказані його дані, зокрема електронна адреса, дата народження, паспортні дані, РНОКПП, адреса реєстрації та проживання, а також номер картки [NUMBER] (а.с.20). З копії платіжного доручення №fc9e1a99-d4bc-4e89-b71c-16c155944ee6 від 30.03.2021 року вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на ім`я відповідача [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] кошти згідно договору №407638186 від 30.03.2021 року в сумі 8500 грн (а.с. 10). Крім того, як в бачається з повідомлення АТ КБ «Приват Банк» від 16.09.2025 року за вих. №20.1.0.0.0/7-250912/45644-БТ, на ім?я [PERSON] банком емітовано картку № [NUMBER] . Згідно виписки по рахунку вбачається, що 30.03.2021 року на рахунок відповідача були зараховані кошти в розмірі 8500 грн. (а.с.113). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01. 28.11.2019 року, 31.12.2020 року, 31.12.2021 року, 31.12.2022 року,31.12.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» були укладені додаткові угоди, якими продовжувався термін дії Договору факторингу № 28/1118-01. Предметом Договору факторингу № 28/1118-01 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. (а.с.70-73, зворот а.с.75, а.с.76-82). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 136 від 01.06.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 19141,50 грн., з яких:заборгованість по основному боргу 8500 грн., заборгованість по відсотках -10641,50 грн. (а.с.68). 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. 03.08.2021 року,30.12.2022 року між ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» були укладені додаткові угоди, якими продовжувався термін дії Договору факторингу № 28/1118-01. (а.с.61-66). Згідно якого, ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 30089,50 грн., з яких:заборгованість по основному боргу 8500 грн., заборгованість по відсоткам -21589,50 грн. (а.с.59). 04.06.2025 року ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю згідно якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 30089,50 грн., з яких:заборгованість по основному боргу 8500 грн., заборгованість по відсоткам -21589,50 грн. (а.с.51-56). Як слідує з розрахунку заборгованості по Кредитному договору №407638186 від 30.03.2021 року, станом на 27.07.2021 року заборгованість за кредитним договром становить 30089,50 грн., що складається з: заборгованості по основному боргу в розмірі 8500 грн. та заборгованості по відсоткам в розмірі 21589,50 грн. (а.с.41-42). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19. Щодо стягнення заборгованості за відсотками в загальному розмірі 21589,50 грн. Згідно з приписами абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила такі висновки: припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~(пункт 91 постанови); якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до\~статті 625 ЦК України\~(пункт 100 постанови); у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до\~статті 625 ЦК України\~у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 103 постанови); в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (пункт 108 постанови); можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128 постанови). Згідно розрахунку заборгованості в період з 30.03.2021 по 01.06.2021 року відповідачу нараховувались проценти відповідно п.1.4.1 та 1.7.2 договору № 407638186 від 30.03.2021 року. Згідно п.1.2 Договору, кредит надається строком на 30 днів. Отже, правом нараховувати проценти за користування кредитом №407638186 від 30.03.2021 року, позикодавець був наділений лише у період 30 календарних днів, починаючи з дня видачі кредиту. Доказів, що відбулась пролонгація договорів позивачем до суду не надано. Отже, продовження нарахування процентів за ставкою згідно п. 1.4.2 Договору після закінчення строку кредитного договору є неправомірним. Тож, відповідно до умов договору за час користування коштами наданими у позику відповідач мав сплатити за користування кредитними коштами за договором №407638186 від 30.03.2021 року, відсотки у розмірі 1683 грн. (8500 грн. х 0,66 % х 30 днів = 1683 грн.). Як вбачається з вказаного розрахунку, відповідачем були сплачені кошти в загальному розмірі 145 грн., які кредитолавцем були зараховані в погашення відсотків. (а.с.42). Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками у розмірі 1538 грн. (1683 гн. - 145 грн. = 1538 грн.). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» підлягають до часткового задоволення. Тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 10038 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8500 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 1538 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що 05.06.2025 року між ТОВ «Юніт Капітал» та АБ «Тараненко та партнери» укладений договір про надання правової допомоги №05/06/25-01 (а.с. 38,39). Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року, клієнт ТОВ «Юніт Капітал» сума наданих послуг АБ «Тараненко та партнери» становить 7000 грн. (а.с. зворот а.с.36). За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд констатує, що із заявлених позовних вимог щодо стягнення коштів у сумі 30089,50 грн., суд стягнув 10 038 грн., отже пропорційність задоволених позовних вимог позивача складає становить 33 % (10 038 х 100 : 30089,50 = 33 %). Виходячи з наведеного, сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на витрати на професійну правничу допомогу становить 2310 грн. (7000 х 33 % : 100). Крім того, оскільки, вимоги позивача задоволено на 33 %, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру підлягає стягненню на користь позивача в сумі 799,40 грн. (2422,40 х 33 % : 100%). На підставі викладеного та

Outcome: partial