Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач перебували у цивільному шлюбі. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13.12.2018 з відповідача вирішено стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн на дитину щомісячно, починаючи з 13.12.2018 до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням суду, значно менший за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання їх сина, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. На даний час син сторін по справі [PERSON] навчається в КЗ «Центр професійно-технічної освіти № 1 м. Вінниці», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Сергія Зулінського, 27, а тому їх дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Відповідач залишив сина без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні їх спільної дитини. Також, відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не надає. Позивач самостійно власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітнього сина, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їх дитини. Неодноразові прохання стосовно допомоги у матеріальному забезпеченні є безрезультатними. Зважаючи на викладене, позивач вважає, оскільки на момент звернення до суду з цим позовом між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання батьківських обов`язків та розміру необхідних аліментів, а тому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина, в розмірі 1 100 грн на дитину щомісячно, на 3 196, 00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1 5). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 28.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 21). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак попередньо подала суду заяву, якою вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити, розгляд справи просить проводити за її відсутності. У разі неявки відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, вважається належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та шляхом здійснення оголошення, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у визначений судом строк до суду не подано. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Відповідно до копії виконавчого листа від 13.12.2018, виданого на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14.11.2018 у справі № 128/2616/18, було змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі заочного рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.09.2009 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , з 278, 50 грн на 1100 грн щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття (а.с. 6 7, 52 53). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 07.03.2013, 17.01.2012 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб та після укладення шлюбу позивачці змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 50). Даний шлюб було розірвано 30.04.2013, що підтверджується копією свідоцтва про роірвання шлюбу від 30.04.2013. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] » (а.с. 49). В подальшому позивачка уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 12.08.2020, актовий запис № 42, та рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 16.10.2024 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище позивачці не змінювалось, що підтверджується копією даного рішення (а.с. 51). Віповідно, позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (а.с. 9, 10, 48) та вищевказаними свідоцтвами про шлюб, розірвання шлюбу та рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до довідки ДНЗ «Центр професійно-технічної освіти № 1 м. Вінниці» від 21.03.2025 № 130, [PERSON] є учнем першого курсу ДНЗ «Центр професійно-технічної освіти № 1 м. Вінниці». Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2024, денна форма навчання, навчається на державній основі (а.с. 12). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою ВРУ від 27.02.1991 № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно\~зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Тобто вказаними положеннями законодавства закріплено мінімальний гарантований розмір аліментів, який дитина має право отримати у будь-якому випадку незалежно від обставин, які можуть перешкоджати в реалізації такого майнового права, та мінімальний рекомендований розмір аліментів, з метою забезпечення права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий мінімальний рекомендований розмір аліментів для дітей від 6 до 18 років на даний час становить 3 196 грн. Тобто позивачка фактично просить змінити розмір стягуваних з відовідача аліментів до рекомендованого законом мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.\~ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Визначаючись з\~наявністю підстав\~для збільшення\~визначеного рішенням\~суду в\~твердій грошовій\~сумі розміру\~аліментів,\~що стягуються\~з відповідача,\~суд враховує,\~що обов`язок\~утримувати дитину\~є рівною\~мірою обов`язком\~як матері,\~так і\~батька,відповідач є особою працездатного віку, жодних доказів на підтвердження свого дійсного майнового становища та відсутність можливості сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі не надав. Крім цього, встановлений на даний час розмір аліментів в сумі 1 100 грн не відповідає навіть мінімально гарантованому розміру алмінтів на дитину віком 16 років. Враховуючи викладене\~та перш\~за все\~інтереси дитини,\~її право\~на належний\~рівень життя,\~зважаючи на\~реальні і\~розумні потреби\~в матеріальному\~утриманні дитини,суд вважає заявлений позивачем розмір аліментів обґрунтованим та таким, що відповідає ст.ст. 182, 183 СК України, оскільки відомості про відповідність вказаного позивачем розміру аліментів матеріальному та сімейному становищу відповідача ним не спростовані, це мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, та відомості про наявність у відповідача інших осіб, що перебувають на його утриманні, та наявність інших перешкод для утримання дитини в розмірі 3\~196, 00 грн, в матеріалах справи відсутні, а тому такі вимоги позивачки підлягають до задоволення. Водночас, суд вважає відсутніми підстави для задоволення вимоги позивача щодо вказівки про стягнення аліментів у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на те, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 3\~196, 00 гривень забезпечує мінімальний гарантований розмір аліментів для дитини відповідного віку та заявлений позивачкою в твердій грошовій сумі, а не в частці від доходу відповідача. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Та правова природа обраного позивачем способу стягнення аліментів полягає у визначенні конкретної грошової суми, яка не може бути залежною від змінюваних показників. Таким чином,\~враховуючи встановлені\~обставини справи,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~про стягнення\~аліментів слід\~задовольнити частково,\~а самев частині стягнення аліментів з відповідача в розмірі 3\~196, 00 грн щомісячно. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У зв`язку\~зі збільшенням\~розміру аліментів,з\~дати набрання\~рішенням суду\~законної сили\~слід припинити\~стягнення за\~виконавчим листом, виданим\~на підставі\~рішенняВінницького районного суду Вінницької області від 14.11.2018 в цивільній справі № 128/2616/18 про зміну розміру аліментів та стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліментів в твердій грошовій сумі розмірі 1 100 гривень, щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття, та після його повного виконання станом на день набрання законної сили даним рішенням, слід повернути виконавчий лист до суду, який його видав. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням\~вищевикладеного,\~

Outcome: partial