Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа Державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Сибірцева Оксана Валентинівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування первісного позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві власності частку в житловому будинку з відповідною частиною надвірних будівель в [ADDRESS] . 27 липня 2006 року батьком був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Корчак Л.В., яким він заповів належну йому на праві власності частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель позивачу та сестрі [PERSON] в рівних частках кожному. З 28 січня 1962 року по 13 вересня 1982 року [PERSON] перебував в шлюбі з матір`ю позивача [PERSON] . В період шлюбу батьки побудували житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] і (нині [ADDRESS] ). Після розірвання шлюбу в 1982 році та після розподілу майна [PERSON] було виділено в будинку в натурі кімнати 1-5 пл. 15,90 кв.м,кімн.1-6 пл.8,6 кв.м, ванну кімнату 1-7 пл.3,4 кв.м а також ? частину огорожі, 1/2 частину водопроводу, 1/2 частину сараю та вбиральню. З правовстановлюючих документів на житловий будинок вбачається, що в період шлюбу з матір`ю [PERSON] за [PERSON] було зареєстровано право власності на 2/5 частки будинку, а за [PERSON] -3/5 частки будинку. Згідно рішення виконкому Кіровоградської міської ради № 1414 від 08.11.2006 року, був проведений перерахунок ідеальних часток та оформлено право власності за [PERSON] право власності на 23/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями. Так як будинок був побудований м батьками, незважаючи на розірвання шлюбу між ними та наявність у батька шлюбу з [PERSON] , перерахунком часток займалась наша мати, [PERSON] , ніяких претензій відносно своєї участі в будівництві будинку та виділі їй частки будинку [PERSON] не пред`являла до своєї смерті [INFO] . Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцями на 23/100 частки будинку по [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] за заповітом та дружина батька [PERSON] , як така, що була непрацездатна за віком та має право на обов`язкову частку. Після смерті [PERSON] спадкоємцем є її син- [PERSON] , який має право на частку своєї матері. В разі спадкування за законом кожному повинна була б належати 23/300 частки в будинку (23/100:3) Обов`язкова частка 23/300:2 дорівнює 23/600 За заповітом повинно бути розділено 23/100 - 23/600 ,що складає 23/120, тобто, позивачу та відповідачу [PERSON] належить в спадковому будинку по 23/240 частки. Так як державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з тих підстав, що 23/100 частки в будинку нібито були набуті в період шлюбу [PERSON] з [PERSON] , що спростовується вищевказаними доказами. Підтвердженням належності [PERSON] 23/100 частки житлового будинку по [ADDRESS] є свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.12.2006 року. Ринкова вартість домоволодіння з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] складає: 465 500 грн. В установлений строк позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини. Різниця в прізвищах батька та позивача « [PERSON] » та « [PERSON] » зумовлені невдали перекладо з російської мови. В в`язку з тим, що на сьогоднішній день є неможливим оформлення права власності на домоволодіння шляхом видання нотаріусом відповідного свідоцтва, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вважає, що його права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності на спадкове майно. Ухвалами Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 вересня 2024 року відкрито загальне позовне провадження по справі та витребувано належним чином завірену копію спадкової справи. На виконання ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 вересня 2024 року Кропивницька міська державна нотаріальна контора №2 направила копію спадкової справи №5/2010 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 14 жовтня 2024 року представник [PERSON] - [PERSON] надіслали суду відзив на позов, просять позовні вимоги задовольнити повністю. 14 жовтня 2024 року представник [PERSON] - [PERSON] надіслали суду зустрічний позов до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 Сибірцева О.В. про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування вимог зазначають, що [INFO] помер [PERSON] . У встановлений законом строк [PERSON] , як спадкоємець, звернувся до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріально: Сибірцевої О.В з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого спадкова справа була заведена спадкова справа № 5/2010. Після смерті [PERSON] відкривається спадщина на належну йому на праві власності частку в житловому будинку з відповідною частиною надвірних будівель розташовану за адресою: [ADDRESS] . В період шлюбу батьки побудували житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] і (нині [ADDRESS] ). Після розірвання шлюбу в 1982 році та після розподілу майна [PERSON] було виділено в будинку в натурі кімнати 1-5 пл. 15,90 кв.м,кімн.1-6 пл.8,6 кв.м, ванну кімнату 1-7 пл.3,4 кв.м а також ? частину огорожі, 1/2 частину водопроводу, 1/2 частину сараю та вбиральню. З правовстановлюючих документів на житловий будинок вбачається, що в період шлюбу з матір`ю [PERSON] за [PERSON] було зареєстровано право власності на 2/5 частки будинку,а за [PERSON] -3/5 частки будинку. Згідно рішення виконкому Кіровоградської міської ради № 1414 від 08.11.2006 року, був проведений перерахунок ідеальних часток та оформлено право власності за [PERSON] право власності на 23/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями. Так як будинок був побудований батьками, незважаючи на розірвання шлюбу між ними та наявність у батька шлюбу з [PERSON] , перерахунком часток займалась наша мати, [PERSON] , ніяких претензій відносно своєї участі в будівництві будинку та виділі їй частки будинку [PERSON] не пред`являла до своєї смерті [INFO] . Таким чином,після смерті [PERSON] спадкоємцями на 23/100 частки будинку по [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] за заповітом та дружина батька [PERSON] ,як така,що була непрацездатна за віком та має право на обов`язкову частку у спадщині. Після смерті [PERSON] спадкоємцем є її син- [PERSON] , який має право на частку своєї матері після смерті [PERSON] . В разі спадкування за законом кожному повинна була б належати 23/300 частки в будинку (23/100:3) Обов`язкова частка 23/300:2 дорівнює 23/600. За заповітом повинно бути розділено 23/100 - 23/600, що складає 23/120, тобто, позивачу та відповідачу [PERSON] належить в спадковому будинку по 23/240 частки. Державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Сивій Вікторії Євгенівни відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що 23/100 частки в будинку нібито набуті в період шлюбу [PERSON] з [PERSON] , що спростовується вищевказаними доказами. Різниця в прізвищах батька та дівочим прізвищем [PERSON] « [PERSON] » та « [PERSON] » зумовлені невдалим перекладом з російської мови. В зв`язку з чим [PERSON] вимушена звернутися до суду. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 квітня 2025 року прийнято до розгляду зустрічний позов. Ухвалою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 14 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. Просила задовольнити вимоги первісного позову та визнали зустрічний позов в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. Просили задовольнити вимоги зустрічного позову та визнали первісний позов в повному обсязі. Відповідач за первісним та зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився. Третя особа Державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Сибірцева Оксана Валентинівна в судове засідання не з`явилась. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку приходить до висновку щодо задоволення первісного та зустрічного позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві власності частку в житловому будинку з відповідною частиною надвірних будівель в [ADDRESS] . 27 липня 2006 року батьком був укладено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Корчак Л.В.,згідно якого він заповідав належну йому на праві власності частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель [PERSON] та сестрі [PERSON] в рівних частках кожному. З 28 січня 1962 року по 13 вересня 1982 року [PERSON] перебував в шлюбі з матір`ю позивача [PERSON] . В період шлюбу батьки побудували житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] і (нині [ADDRESS] ). Після розірвання шлюбу в 1982 році та після розподілу майна [PERSON] було виділено в будинку в натурі кімнати 1-5 пл. 15,90 кв.м,кімн.1-6 пл.8,6 кв.м, ванну кімнату 1-7 пл.3,4 кв.м а також ? частину огорожі, 1/2 частину водопроводу, 1/2 частину сараю та вбиральню. З правовстановлюючих документів на житловий будинок вбачається, що в період шлюбу з матір`ю [PERSON] за [PERSON] було зареєстровано право власності на 2/5 частки будинку, а за [PERSON] -3/5 частки будинку. Згідно рішення виконкому Кіровоградської міської ради № 1414 від 08.11.2006 року, був проведений перерахунок ідеальних часток та оформлено право власності за [PERSON] право власності на 23/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями. Так як будинок був побудований м батьками, незважаючи на розірвання шлюбу між ними та наявність у батька шлюбу з [PERSON] , перерахунком часток займалась наша мати, [PERSON] , ніяких претензій відносно своєї участі в будівництві будинку та виділі їй частки будинку [PERSON] не пред`являла до своєї смерті [INFO] . Після смерті [PERSON] спадкоємцями на 23/100 частки будинку по [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] за заповітом та дружина батька [PERSON] ,як така,що була непрацездатна за віком та має право на обов`язкову частку. Після смерті [PERSON] спадкоємцем є її син - [PERSON] , який має право на частку своєї матері. В разі спадкування за законом кожному повинна була б належати 23/300 частки в будинку (23/100:3) Обов`язкова частка 23/300:2 дорівнює 23/600 За заповітом повинно бути розділено 23/100 - 23/600 ,що складає 23/120, тобто, позивачу та відповідачу [PERSON] належить в спадковому будинку по 23/240 частки. Оскільки державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з тих підстав, що 23/100 частки в будинку нібито були набуті в період шлюбу [PERSON] з [PERSON] , що спростовується вищевказаними доказами. Підтвердженням належності [PERSON] 23/100 частки житлового будинку по [ADDRESS] є свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.12.2006 року. Ринкова вартість домоволодіння з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] складає: 465 500 грн. Різниця в прізвищах батька та позивача « [PERSON] » та « [PERSON] » зумовлені невдалим перекладом з російської мови. На сьогоднішній день є неможливим оформлення права власності на домоволодіння шляхом видання нотаріусом відповідного свідоцтва, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної, тому суд приходить до висновку щодо задоволення вимог первісного та зустрічного позову, а саме визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом право власності на 23/240 частки житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] та визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на 23/240 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яким помер [INFO] . Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1222 ЦК України встановлено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Положеннями ст. 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Крім того, як зазначено в пункті 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розглядаючи спори, пов`язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: «Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила 1/2». Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позивачем доведено об`єктивні, істотні труднощі на вчинення дій щодо оформлення спадщини, які не дали можливості позивачу реалізувати своє право на спадкування, а тому вимоги слід задовольнити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved