Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Дашко В.М. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.02.2020 у розмірі 68\~320,82 грн. станом на 17.09.2025 р. та судові витрати у розмірі 2\~422,40 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~посилається на\~те,\~що 24.02.2020\~року Відповідач\~ознайомився з\~умовами кредитування\~та підписав\~Паспорт кредиту\~(копія\~додається до\~позовної заяви).\~24.02.2020\~року Відповідач\~підписав власноручно\~Заяву про\~приєднання до\~умов та\~правил надання\~банківських послуг\~(надалі\~-\~Договір,\~копія додається\~до позовної\~заяви)\~та погодив\~наступні умови:\~1.\~Тип кредиту\~та розмір\~кредитного ліміту:\~відновлювана кредитна\~лінія до\~100\~000\~грн.\~(п.1.2.\~Договору);\~2.\~Тип кредитної\~карти:\~MasterCard\~Platinum;\~3.\~Строк кредитування:\~20\~років (п.1.2.\~Договору);\~4.\~Процентна ставка,\~відсотків річних:\~37,2%\~(п.1.3\~Договору);\~5.\~Кількість та\~розмір платежів,\~періодичність:\~сплата мінімального\~обов`язкового платежу\~на поточний\~рахунок,\~для якого\~відкрито кредитну\~картку,\~до останнього\~календарного числа\~(включно)\~місяця,\~наступного за\~місяцем,\~у якому\~було здійснено\~витрати за\~рахунок кредитного\~ліміту (п.1.4.\~Договору);\~6.\~Розмір мінімального\~обов`язкового платежу:\~-\~7%\~від заборгованості,\~але не\~менше ніж\~100\~грн,\~щомісячно,\~або 10%\~від заборгованості,\~але не\~менше 100\~грн,\~щомісячно -\~у разі\~прострочки,\~починаючи з\~другого місяця\~прострочення (п.1.4.\~Договору);\~7.\~Проценти від\~суми неповернутого\~в строк\~кредиту,\~які у\~відповідності до\~ч.2\~ст.625\~Цивільного кодексу\~України встановлюються\~за домовленістю\~Сторін у\~процентах від\~простроченої суми\~заборгованості в\~розмірі:\~74,40%\~(п.1.5.\~та п.\~2.1.1.2.12.\~Договору).\~Заяву про\~приєднання до\~умов та\~правил надання\~банківських послуг\~Відповідачем підписано\~власноруч на\~планшеті,\~що відповідає\~вимогам Постанови\~НБУ від\~13.12.2019\~№151\~Про затвердження\~Положення про\~застосування цифрового\~власноручного підпису\~в банківській\~системі України.\~На підставі\~укладеного Договору\~Відповідач отримав\~платіжний інструмент\~-\~кредитну картку\~номер -\~ [NUMBER] ,\~строк дії\~ 02/23,\~тип -\~MasterCard\~Platinum,\~що підтверджується\~випискою по\~рахунку (додається\~до позовної\~заяви). В подальшому\~Відповідачем для\~можливості користування\~рахунком додатково\~отримані наступні\~картки:\~1.\~кредитна картка\~номер -\~ [NUMBER] ,\~строк дії\~ 10/23,\~тип -\~MasterCard\~World\~Black\~Edition;\~2.\~кредитна картка\~номер -\~ [NUMBER] ,\~строк дії\~ 06/26,\~тип -\~MasterCard\~World\~Black\~Edition;\~3.\~кредитна картка\~номер -\~ [NUMBER] ,\~строк дії\~ 07/31,\~тип -\~Digital\~World\~Black\~Edition. В процесі\~користування рахунком\~відбулася зміна\~відсоткової ставки\~ 36,0\~%\~річних.\~Відповідач користувався\~кредитним лімітом,\~відповідно до\~виписки по\~рахунку вчиняв\~операції,\~таким чином,\~згідно до\~Положення про\~порядок емісії\~та еквайрингу\~платіжних інструментів,\~що затверджено\~Постановою НБУ\~№ 164\~від 29.07.2022\~р.\~Відповідач є\~власником рахунку\~та держателем\~платіжного інструменту\~для здійснення\~операцій за\~рахунком. Відповідач користувався\~кредитним лімітом,\~повертав використану\~суму кредитного\~ліміту та\~сплачував відсотки\~за користування\~кредитним лімітом,\~але припинив\~надавати своєчасно\~Позивачу грошові\~кошти для\~погашення заборгованості\~за кредитом,\~відсотками,\~а також\~іншими витратами\~відповідно до\~умов Договору,\~що має\~відображення у\~Розрахунку заборгованості\~за договором\~(додається\~до позовної\~заяви)\~та підтверджується\~випискою за\~рахунком.\~Таким чином,\~у порушення\~умов Договору,\~а також\~ст.ст.\~509,\~526,\~1054\~ЦК України,\~Відповідач зобов`язання\~за вказаним\~договором не\~виконав,\~хоча ст.\~629\~ЦК України\~визначено,\~що договір\~є обов`язковим\~для виконання\~сторонами. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 17.09.2025 року має заборгованість 68320.82 грн., яка складається з наступного: 56989.22 грн. - заборгованість за тілом кредита, 11331.60 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Основ`янського районного суду міста Харкова від 08.10.2025 р. справу передано до розгляду судді Чорній Б.М. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 09.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом . Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчить повернене рекомендоване повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади та надсилання документів на вказану відповідачем в кредитному договорі електронну пошту, відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, приходить до наступного. Встановлено, що 24.02.2020 року [PERSON] підписав Анкету заяву та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг /а.с.34-42/. 24.02.2020 року відповідач власноручно на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (надалі Договір), на підставі заяви він отримав кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 02/23, тип - MasterCard Platinum та погодили наступні умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 100 000 грн. (п.1.2. Договору); 2. Тип кредитної карти: MasterCard Platinum; 3. Строк кредитування: 20 років (п.1.2. Договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 37,2% (п.1.3 Договору); 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 7% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 74,40% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). На підставі анкети-заяви відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 110\~000,00 грн., який в подальшому зменшувався /а.с.28/. Відповідач здійснив дії щодо її активації, користувався карткою, що підтверджується випискою за договором №б/н за період з 24.02.2020 року по 19.09.2025 року /а.с.45-75/. В подальшому Відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: 1. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії 10/23, тип - MasterCard World Black Edition; 2. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії 06/26, тип - MasterCard World Black Edition; 3. кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії 07/31, тип - Digital World Black Edition./а.с.29/. Згідно розрахунку розмір заборгованості станом на 17.09.2025 року 68320, 82 грн., яка складається з наступного: 56989.22 грн. - заборгованість за тілом кредита, 11331.60 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Згідно з пунктом 21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Так, сторони уклали кредитний договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Після підписання заяви-договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом. Позивач виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів відповідачу, проте відповідач не виконав свої зобов`язання, чим порушив умови кредитного договору, що підтверджується матеріалами справи. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався і доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем суду не подано. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved