Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

В липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] 96 202 грн 20 коп. заборгованості за договорами позики та кредиту, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 16.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4971454 на суму 10 000 грн. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем 01.10.2024 укладено договір позики № 73483872 на суму 12 000 грн, а 03.11.2024 укладено договір позики № 8777875 на суму 10 000 грн. Крім того, 14.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9962983 на суму 10\~800 грн. Згідно умов даних договорів відповідач зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вище вказаними договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а саме: за кредитним договором № 4971454 від 16.09.2024: 10 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 21 900 грн заборгованість за процентами, 5 000 грн заборгованість за штрафами; за договором позики № 73483872 від 01.10.2024: 12 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 810 грн заборгованість за відсотками, 5 832 грн заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою, 0 грн заборгованість за пенею, 1 800 грн заборгованість за комісією за надання позики; за договором позики № 8777875 від 03.11.2024: 10 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 11 грн заборгованість за відсотками, 5 000 грн заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою, 0 грн заборгованість за пенею, 1\~189 грн заборгованість за комісією за надання позики; за кредитним договором № 00-9962983 від 14.09.2024: 10\~800 грн залишок по тілу кредиту, 7\~360,2 грн залишок по відсоткам, 4\~500 грн штрафні санкції згідно умов договору. Товариство уклало договори факторингу: 22.04.2025 за № 22042025 з ТОВ «Лінеура України», 14.06.2021 за №14/06/21 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та 19.03.2025 з ТОВ «Макс Кредит», за умовами яких позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, в тому числі за договорами укладеними з відповідачем. Ухвалою судді від 07.07.2025 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 01 вересня 2025 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні, мотивуючи тим, що не брав кредиту у позивача, не отримував повідомлення щодо укладення первісними кредиторами договорів факторингу, не був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, умовами та правилами споживчого кредитування перед укладенням договорів та відсутністю чіткої процентної ставки у договорах. Також просив проводити розгляд справи за правилами загального провадження. 11 вересня 2025 року представник позивача [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що позивачем надано до суду всі наявні документи за кредитними договорами, які були передані первісними кредиторами для Товариства в рамках укладених договорів факторингу. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається у первісного кредитора, а тому позивач такою інформацією не володіє. Відповідачем, як власником карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, не надано суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог Товариства. Підписавши кредитні договори [PERSON] посвідчи свою обізнаність та згоду з їх умовами, а відсутність повідомлення про відступлення прав вимог не звільняло відповідача від виконання своїх зобов`язань за договорами на користь первісного позикодавця і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Просила задовольнити позовні вимоги в повному об`ємі. Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального провадження та призначено судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, в поданій відповіді на відзив просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач на розгляд справи не з`явився, свої інтереси доручив представляти адвокату Кушніруку В.М., який в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні, мотивуючи тим, що відповідач не отримував кредитних коштів за вище вказаними кредитними договорами та договорами позики. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 16.09.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 4971454 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким відповідачу надано кредит на суму 10 000 грн на строк 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 1 % за кожен день користування кредитом та зниженою процентною ставкою 0,95 % за кожен день користування кредитом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 2\~397,89 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2\~313,64 % річних. Кредит надається в безготівковій формі на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу [NUMBER] . Кредитний договір та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта(споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживний кредит (додаток № 1 до договору) підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 13558 (а.с.13-26) До укладення кредитного договору відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту, умови якого відповідають умовам укладеного кредитного договору, та підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором 36044 (а.с.11-12). 01.10.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73483872, за умовами якого відповідачу надано позику на суму 12 000 грн на строк 30 днів, з фіксованою процентною ставкою 0,225 % в день, сплатою комісії за надання позики в розмірі 15 % від суми наданої позики, що складає 1 800 грн, дата повернення позики 30.10.2024, денною процентною ставкою 0,725 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1090,5 %, орієнтовна загальна вартість позики 14 610,00 грн, номер електронного платіжного засобу позичальника: [NUMBER] . Вказаний договір та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживний кредит (додаток № 1 до договору) підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 65314 (а.с.41-45). До укладення договору позики відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту, умови якого відповідають умовам укладеного договору позики, та підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором 46054 (а.с.46-47). 03.11.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8777875, за умовами якого відповідачу надається кредит на суму 4 900 грн на строк 12 днів, з процентною ставкою 0,01 % в день, сплатою комісії за надання позики в розмірі 11,89 % від суми наданого кредиту, що складає 582,61 грн, дата повернення позики 14.11.2024, денною процентною ставкою 1,00 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 4196,78 %, орієнтовна загальна вартість кредиту 5488,00 грн, номер електронного платіжного засобу позичальника: [NUMBER] . Вказаний договір та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживний кредит (додаток № 1 до договору) підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 878027 (58-66). Крім того, 14.09.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9962983, за умовами якого відповідачу надається кредит на суму у розмірі 9\~000 грн на строк 360 календарних днів з періодичною сплатою процентів кожні 25 днів за стандартною процентною ставкою у розмірі 0,94 % за кожен день користування кредитом та комісії в розмірі 1\~800 грн одноразово, денна процентна ставка 1 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2141,72 %, орієнтовна загальна вартість кредиту 41\~256,00 грн. Сума кредиту перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Вказаний договір та графік платежів до нього підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 10382 (а.с.76-80). До укладення кредитного договору відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту, умови якого відповідають умовам укладеного кредитного договору, та підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором 73133 (а.с.81-82). Відповідно до умов даних договорів відповідач зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти за користування ними, комісію та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Як вбачається з даних листа ТОВ « Універсальні платіжні рішення» № 1-2204 від 22.04.2025, останнім, на підставі укладеного з ТОВ «Лінеура Україна» договору про переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, було здійснено перерахування коштів від ТОВ «Лінеура Україна» на рахунок відповідача, номер картки [NUMBER] у розмірі 10\~000 грн (а.с.27). Відповідно до листа ТОВ «Фінансова компанія «Фінексперт» № КД-000050549/ТНПП від 09.09.2025 вказане товариство, відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018 укладеного з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», підтвердило прийняття до виконання та завершення платіжної операції щодо перерахування 01 жовтня 2024 року від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» для [PERSON] , електронний платіжний засіб № [NUMBER] грошових коштів у розмірі 12\~000 грн. 22.04.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем укладено договір факторингу № 22042025. Відповідно до акту прийому-передачі від 22.04.2025 реєстру боржників до зазначеного договору факторингу Товариство прийняло від ТОВ «Лінеура Україна» реєстр боржників кількістю 2666 та сплатило плату за отримані права вимоги, що підтверджується даними платіжної інструкції № 706 від 25.04.2025. Відповідно до витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4971454 в сумі 36 900 грн, з яких: 10 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 21 900 грн заборгованість за процентами, 5 000 грн заборгованість за штрафами (а.с.30-35). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством укладено договір факторингу № 14/06/21, порядок автоматичної пролонгації строку вказаного договору визначено додатковою угодою № 7 від 13.06.2022 до нього, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за плату відступило для Товариства право грошової вимоги до боржників, перелік яких вказаний у відповідних Реєстрах Боржників (а.с.48-52). Відповідно до додаткової угоди № 48 від 21.02.2025 до договору факторингу № 14/06/21 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило для позивача права вимоги до боржників, зазначених в реєстрах [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с.53). Згідно з відомостями акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 21.02.2025 до договору факторингу № 14/06/21 Товариство прийняло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» реєстр боржників № 44 від 21.02.2025 кількістю 4617 та оплатило отримані вимоги, про що свідчить платіжна інструкція №670 від 28.02.2025 (а.с.54-55). За даними витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 73483872 в сумі 20442,00 грн, з яких: 12\~000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 810,00 грн заборгованість за відсотками, 5\~832,00 грн заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою, 1 800,00 грн заборгованість за комісією за надання позики (а.с.56). За даними акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 21.02.2025 до договору факторингу № 14/06/21 Товариство прийняло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» реєстр боржників № 43 від 21.02.2025 кількістю 3922 та оплатило отримані вимоги, про що свідчить платіжна інструкція №669 від 28.02.2025 (а.с.67,68). Відповідно до витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 8777875 в сумі 16\~200,00 грн, з яких: 10 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 11,00 грн заборгованість за відсотками, 5\~000,00 грн заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою, 1 189,00 грн заборгованість за комісією за надання позики. 19.03.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ, за умовами якого ТОВ «Макс Кредит» за плату відступило для Товариства права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників (а.с.84-85). Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 19.03.2025 до договору факторингу № 19032025- МК/ЄАПБ Товариство прийняло від ТОВ «Макс Кредит» Реєстр Боржників та оплатило прийняті вимоги, про що свідчать дані платіжної інструкції № 22588 від 28.03.2025 (а.с. 86,87). Відповідно до витягу з вказаного Реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9962983, яка складається з: 10 800 грн залишок по тілу кредиту, 7\~360,20 грн залишок по відсотках, 4 500 грн штрафні санкції (а.с.88). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4971454 від 16.09.2024 станом на 22.04.2025 за [PERSON] рахується заборгованість в загальному розмірі 36 900 грн, з яких: 10 00,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 21 900 грн заборгованість за відсотками, 5 000 грн заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 28-29). Згідно з розрахунками заборгованості за договором позики № 73483872 від 01.10.2024 станом на 18.07.2025 за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 20 442,00 грн, з яких: 12\~000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 810,00 грн заборгованість за відсотками, 5 832 грн заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою, 1\~800 грн - заборгованість комісією за надання позики (а.с. 57, 133-135). За даними розрахунків заборгованості за договором позики № 8777875 від 03.11.2024 станом на 09.09.2025 за [PERSON] рахується заборгованість в загальному розмірі 16 200 грн, з яких: 10\~000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 11,00 грн заборгованість за відсотками, 5\~000,00 грн заборгованість по процентах за понадстрокове користування позикою, 1\~189,00 грн - заборгованість за комісією за надання позики (а.с.70, 130-132). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-9962983 від 14.09.2024 станом на 19.03.2025 за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 18\~160,20 грн, з яких: 9\~000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 7\~360,20 грн заборгованість за нарахованими процентами, 1\~800,00 грн заборгованість за комісією, 4\~500 грн штрафні санкції (а.с.83). Вирішуючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає про таке. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема, ними є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Статтею 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається в письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту,\~\~ у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже,\~Закон України «Про споживче кредитування»\~\~передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту. Стаття 629 ЦК України\~встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту першого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~статті 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Договори позики та кредиту підписані електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідають вимогам\~Закону України «Про електронну комерцію»\~та вимогам до кредитних договорів. Даними листів ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-2204 від 22.04.2025 та ТОВ «Фінансова компанія «Фінексперт» № КД-000050549/ТНПП від 09.09.2025 підтверджено надання кредитних коштів у розмірі 10\~000 грн за кредитним договором № 4971454 від 16.09.2024\~та у розмірі 12\~000 грн за договором позики № 73483872 від 01.10.2024. Проте, доказів повернення отриманих коштів за вказаними договорами відповідачем матеріали справи не містять. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитний договір № 4971454 від 16.09.2024, договір позики № 73483872 від 01.10.2024 та договори факторингу про відступлення прав вимоги за ними, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів, процентів за користування ними та комісії з боржника. Сукупністю досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, доведено наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства в частині стягнення суми основного зобов`язання, відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 4971454 від 16.09.2024 та суми за основною сумою боргу, відсотків за користування позикою, комісії за її надання за договором позики № 73483872 від 01.10.2024 в заявлених позивачем розмірах. Суд не бере до уваги пояснення представника відповідача адвоката Кушнірука В.М. в частині неотримання відповідачем кредитних коштів за договорами № 4971454 від 16.09.2024 та № 73483872 від 01.10.2024, оскільки надання таких кредитних коштів підтверджується вказаними вище листами ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінексперт», вказані докази відповідачем не спростовано та не надано доказів ненадходження кредитних коштів на його електронний платіжних засіб. Викладені у відзиві заперечення відповідача щодо його неознайомлення перед укладенням договорів з паспортом споживчого кредиту, умовами та правилами споживчого кредитування та відсутністю чіткої процентної ставки у договорах спростовуються дослідженими судом доказами, а саме, даними договорів № 4971454 від 16.09.2024 та № 73483872 від 01.10.2024, паспортів споживчого кредиту. Не заслуговують\~на увагу\~і посилання\~відповідача про\~неотримання повідомлення\~щодо укладення\~первісними кредиторами\~договорів факторингу\~про передачу\~прав вимоги\~за договорами\~ №\~4971454\~від 16.09.2024\~та №\~73483872\~від 01.10.2024,\~оскільки,\~хоча матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] був повідомлений про зміну кредиторів за кредитним договором та договором позики, проте неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за штрафами за кредитним договором № 4971454 від 16.09.2024 у розмірі 5\~000,00 грн та заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою в розмірі 5 832 грн за договором позики № 73483872 від 01.10.2024 суд зазначає про таке. Розділом 6 кредитного договору № 4971454 від 16.09.2024 передбачена відповідальність сторін. Так, відповідно до п.6.3. та п.6.4. вказаного договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання (прострочення виконання) Клієнтом своїх грошових зобов`язань за Договором Товариство має право нараховувати, а Клієнт зобов`язаний на вимогу Товариства сплатити Товариству штраф у розмірі 25 % від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2-й день кожного факту такого невиконання та /або неналежного виконання. У випадку, коли сума кредиту перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати загальна сума неустойки (нарахованого штрафу) та інших платежів, що підлягають сплаті Клієнтом за порушення невиконання його грошових зобов`язань на підставі Договору, не може перевищувати розміру половини суми кредиту. Пунктом 18 та пунктом 2 договору позики № 73483872 від 01.10.2024 передбачено право позикодавця на нарахування процентної ставки за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі 2,70 % за день з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). За положеннями ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність: розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін "користування чужими коштами" Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно). Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду в пункті 79 постанови від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначила, що підстав відступити від указаних вище правових висновків немає. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначаються Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 12 вказаного Закону у договорі\~про споживчий\~кредит зазначаються,\~зокрема, інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит. Судом встановлено, що відповідач порушив взяті за договором\~позики № 73483872\~від 01.10.2024\~ зобов`язання та у визначений договором строк отримані в позику кошти не повернув, відсотків за користування ними не сплатив. У пункті\~18\~договору позики\~сторони обумовили\~нарахування позикодавцем\~процентної ставки\~за понадстрокове\~користування позикою\~(її\~частиною)\~в розмірі,\~визначеному п.2\~Договору (2,70\~%)\~за кожен\~день такого\~користування,\~що є\~узгодженою мірою\~відповідальності за\~прострочення боржником\~виконання грошового\~зобов`язання,\~а саме іншим платежем, який застосовується чи стягується при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит. Положення п.\~18\~розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України визначають,\~що \~у період\~дії в\~Україні воєнного,\~надзвичайного стану\~та у\~тридцятиденний строк\~після його\~припинення або\~скасування у\~разі прострочення\~позичальником виконання\~грошового зобов`язання\~за договором,\~відповідно до\~якого позичальнику\~було надано\~кредит (позику)\~банком або\~іншим кредитодавцем\~(позикодавцем),\~позичальник звільняється\~від відповідальності,\~визначеної статтею\~625\~цього Кодексу,\~а також\~від обов`язку\~сплати на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойки (штрафу,\~пені)\~за таке\~прострочення.\~Установити,\~що неустойка (штраф,\~пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за штрафами за кредитним договором № 4971454 від 16.09.2024 у розмірі 5 000 грн, заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою за договором позики №73483872 від 01.10.2024 в розмірі 5\~832,00 грн, оскільки такі нараховані кредитодавцем у період дії в Україні воєнного стану. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики №8777875 від 03.11.2024 та кредитним договором № 00-9962983 від 14.09.2024, то суд зазначає про таке. За умовами договору позики №8777875 від 03.11.2024 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалось надати кредит для відповідача у розмірі 4\~900 грн. Відповідно до умов кредитного договору № 00-9962983 від 14.09.2024 ТОВ «Макс Кредит» взяло на себе обов`язок надати для [PERSON] кредитні кошти у розмірі 9\~000 грн. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Макс Кредит» взятих на себе зобов`язань за вище вказаними договорами про перерахування кредитних коштів на реквізити електронного платіжного засобу позичальника. Представник відповідача адвокат Кушнірук В.М. у судовому засіданні заперечив факт отримання [PERSON] коштів за вказаними договорами. Представниця позивача в поданій відповіді на відзив вказала, що позивачем надано до суду всі наявні документи за кредитними договорами, які були передані первісними кредиторами для Товариства в рамках укладених договорів факторингу. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається у первісного кредитора, а тому позивач такою інформацією не володіє. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, не надав доказів щодо спростування факту перерахування/отримання таких коштів. При цьому, суд зауважує, що належними доказами, які підтверджують отримання кредитних коштів, їх погашення, наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (постанова Верховного Суду від 25.05.2021року у справі №554/4300/16-ц). Надані позивачем розрахунки суми заборгованості за договором позики\~№8777875\~від 03.11.2024\~та кредитним\~договором №\~00-9962983\~від 14.09.2024 не є документами первинного бухгалтерського обліку, а є односторонніми арифметичними розрахунками стягуваних сум, які відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (первісного кредитора, позивача) та не дозволяють перевірити чи видавались кредитні кошти відповідачу та в якому розмірі, а тому не вважаються належним доказом підтвердження заборгованості. В той час, як належними доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Також суд не бере до уваги інформацію ТОВ «Макс Кредит» щодо ПІБ, РНОКПП та номера договору позичальників, яким були перераховані кошти через ТОВ «ПрофітГід», а саме [PERSON] за кредитним договором № 00-9962983 від 14.09.2024 у розмірі 9\~000 грн на платіжну картку [NUMBER] , оскільки така інформація не підтверджує сам факт вчинення ТОВ «ПрофітГід» господарської операції з перерахунку коштів та надана первісним кредитором, а не безпосередньо установою, яка здійснювала перерахунок коштів за договором кредиту. А тому позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу було видано суми грошових коштів на умовах договору позики №8777875 від 03.11.2024 та кредитного договору № 00-9962983 від 14.09.2024. Визначення даних сум у вказаних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредитних коштів відповідачем і виконання первісними кредиторами своїх зобов`язань по договорах. При цьому слід також зазначити, що сума позики, узгоджена сторонами за договором №8777875 від 03.11.2024 становить 4 900 грн, розмір комісії за надання кредиту 582,61 грн, а позивачем заявлено позовні вимоги, зокрема, про стягнення 10\~000 грн суми заборгованості за основною сумою боргу та 1\~189 грн комісії за надання позики. Суд відхиляє доводи позивача, що відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, не надав доказів щодо спростування факту перерахування/отримання таких коштів, оскільки обов`язком суду є перевірити докази, що подані стороною на підтвердження позовних вимог та задовольнити позов лише у випадку доведення позивачем належними доказами свого позову. Позивачу, при пред`явленні вказаного позову, необхідно було довести обставини щодо укладення кредитного договору, перерахування коштів позичальнику, невиконання позичальником умов договорів. Однак, свої вимоги в частині стягнення заборгованості за договорами №8777875 від 03.11.2024 та № 00-9962983 від 14.09.2024 позивач не довів належними доказами, а перекладати цей обов`язок на відповідача у вигляді надання контрдоказів суперечить принципам процесуального права. Крім того, позивач не був позбавлений, у випадку відсутності в нього доказів на підтвердження позовних вимог, витребувати такі, в осіб які ними володіють, а в разі неможливості заявити таке клопотання про витребування доказів до суду. За положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). На підставі наведеного, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів видачі кредитних коштів для [PERSON] за договором позики №8777875 від 03.11.2024 та кредитним договором № 00-9962983 від 14.09.2024 суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства в частині стягнення заборгованості за вказаними договорами у зв`язку з їх недоведеністю. Відтак, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] заборгованості за договорами позики та кредиту в загальному розмірі 46 510 грн 00 коп. В силу вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог на 48,35 %, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1464,04 грн.

Outcome: partial