Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з указаним позовом та прохає стягнути з відповідача\~ на його користь заборгованість за кредитним договором № 07307-10/2024 в розмірі 13885,30 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.10.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 07307-10/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За Договором факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року ТОВ «Аванс Кредит» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. З витягу реєстру боржників вбачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13885,30 грн., з яких: 5500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4301,55 грн. сума заборгованості за процентами, 4083,75 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. В судове засідання представник позивача Сімутін М.Р. не з`явився, у відповіді на відзив зазначив, що прохає судове засідання провести за його відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 64 зв.). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] , 29.10.2025 року надала відзив на позовну заяву у якому прохає відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 48-49). Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галяна С.В. від\~ 07.08.2025 року\~ прийнято\~ позовну\~ заяву до\~ розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 27.08.2025 року (а.с. 35). Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.08.2025 року у зв`язку з заявою відповідача про відкладення розгляду справи, судове засідання відкладено на 24.09.2025 року (а.с. 40). Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24.09.2025 року у зв`язку з клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи, судове засідання відкладено на 05.11.2025 року (а.с. 45). Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2025 року у зв`язку з клопотанням представника позивача про витребування доказів, судове засідання відкладено на 26.11.2025 року (а.с. 70). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2025 року зобов`язано АТ КБ «Приват Банк» надати на адресу суду інформацію за клопотанням позивача (а.с. 71). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому\~ задоволенню\~ з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що згідно договору про надання фінансового кредиту № 07307-10/2024\~ від 07.10.2024 року та паспорта споживчого кредиту вбачається, що ТОВ\~ «Аванс кредит» та\~ [PERSON] уклали кредитний договір, за яким [PERSON] надано кредит у сумі 5500 грн. строком на 120 днів, кінцева дата повернення кредиту 03.02.2025 року. Зі змісту договору встановлено, що сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування кредитом: процентна ставка 0,99 % в день. Договір фінансового кредиту № 07307-10/2024\~ від 07.10.2024 року було підписано відповідачем 07.10.2024 року, шляхом накладення електронного підпису одноразовим індентифікатором W395 (а.с. 6-9, 10-11). 24.12.2024 року\~\~ між\~ ТОВ\~ «Аванс кредит» та\~ ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір\~ факторингу № 24122024, у відповідності до умов якого, первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі (а.с. 13-15). Згідно витягу з Реєстру боржників до\~ договору факторингу 24122024 від 24.12.2024 року та розрахунку заборгованості за кредитним договором № 07307-10/2024\~ від 07.10.2024 року, вбачається, що заборгованість станом на 24.12.2024 року складає 13885,30 грн., з яких: 5500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4301,55 грн. сума заборгованості за процентами, 4083,75 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями (а.с. 18, 19). За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав\~ 47- 49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст. 1047 ЦК України). Згідно змісту ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Оскільки вищевказані договори підписані відповідачем, шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому вони укладені з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету вищевказані договори з відповідачем не був би укладені. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочинів. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість: за кредитним договором № 07307-10/2024\~ від 07.10.2024 року в розмірі 9801,55 грн., з яких: 5500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4301,55 грн. - сума заборгованості за процентами. Щодо стягнення заборгованості з відповідача за штрафними санкціями в розмірі 4083,75 грн., суд зазначає наступне. Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, відповідно до п. 6-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Із зазначеного слідує, що законодавцем звільнено позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року та такі нарахування підлягають списанню. Таким чином враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача: за штрафними санкціями в розмірі 4083,75 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено на суму 13885,30 грн., а задоволено 9801,55\~ грн., тобто на 70,59 % (9801,55\~ х 100/13885,30). За таких обставин з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 2137,46 грн. судового збору (3028 х 70,59 % /100%). На підставі викладеного,

Outcome: partial