Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

До Хаджибейського\~районного суду\~міста Одеси звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» із позовом до [PERSON] , за яким просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 49946-11/2024 від 23 листопада 2024 року в розмірі 25080,00 гривень, витрати на правничу допомогу та судовий збір, посилаючись на таке. 08 жовтня 2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 349467. Договір про надання фінансового кредиту № 349467 від 08 жовтня 2018 року укладений в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту № 349467 від 08 жовтня 2018 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 4 000,00 гривень, а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (12 квітня 2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами). Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12 квітня 2018 року, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 15 320,00 гривень, а саме: сума основного боргу 4000,00 гривень; сума боргу за процентами - 2160,00 гривень; сума боргу за пенею і штрафами 9160,00 гривень. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» Романенко Михайло Едуардович у позовних вимогах просив справу розглядати за відсутністю позивача, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, відзиву та заяву про поважність причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. 08 жовтня 2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 349467. Договір про надання фінансового кредиту № 349467 від 08 жовтня 2018 року укладений в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до індивідуальної частини договору № 349467 про надання фінансового кредиту, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», надав відповідачу позику у сумі 4000,00 гривень. Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту № 349467 від 08 жовтня 2018 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 4000,00 гривень, а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС». Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12 квітня 2018 року, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 15 320,00 гривень, а саме: сума основного боргу 4000,00 гривень; сума боргу за процентами - 2160,00 гривень; сума боргу за пенею і штрафами 9160,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 12 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до п. 2.2 договір факторингу № 1 від 12 квітня 2018 року у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній. 12 квітня 2018 року укладено додаткову угоду № 12 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 13 від 18 лютого 2019 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 349467 від 08 жовтня 2018 року перейшло до нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС»). 25 липня 2024 року відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС». Статтею 207 ЦК України передбачено правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі в електронних), у листах, телеграмах, яким обмінялися сторони. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.(ч. 3 ст. 639 ЦК України). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». За правилом ч.8 ст.11 закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч.6 ст. 11 цього закону. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Outcome: approved