Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Адвокат Сталевич Г.О., яка діє в інтересах позивачки [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що батьку позивачки [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області, котрий відносився до суспільної групи «робітничий двір». Зазначає, що [INFO] помер голова двору [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Стверджує, що спадщину спадкодавця [PERSON] прийняла його дочка [PERSON] (позивачка). Факт прийняття такою спадщини стверджується поданою до нотаріуса заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] . З огляду на що вважає, що позивачка [PERSON] стала власником\~спірного будинковолодіння,\~яке успадкувала\~після смерті\~батька[PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Покликається на те, що з метою оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулася до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Яксманицького Я.С., однак у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на дане будинковолодіння. З огляду на наведене, та з врахуванням того, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , спадщину прийняла у встановленому порядку, спірний житловий будинок вважається таким, що прийнятий в експлуатацію, просить суд визнати за позивачкою право власності на спірний житловий будинку з господарськими будівлями і спорудами. Ухвалою судді від 07.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Сталевич Г.О. в судове засідання не з`явилися, однак представник подала через канцелярію суду письмову заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять розглянути справу у їх відсутності. Представник відповідача Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнають та просить розглядати справу у їх відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином,\~однак в підготовче судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення від 23.10.2025р.; копії сторінок із спадкової справи за №219/2025, заведеної після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , а також клопотання про здійснення розгляду даної справи у його відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу даної спадщини входило, в тому числі право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області, який відносився до суспільної групи «робітничий двір» та фактично належав спадкодавцю згідно даних погосподарських книг. Згідно матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном розпорядився, та склав заповіт, яким усе своє майно заповіла доньці [PERSON] . Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~зокрема з\~копій сторінок\~спадкової справи\~№219/2025,\~заведеної після\~смерті [PERSON] ,\~котрий помер\~ [INFO] , саме донька останнього - [PERSON] (позивачка) у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття даної спадщини за заповітом . Тобто, у відповідності до вимог ст.ст.1268, 1269 ЦК України позивачка [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] та стала фактичним власником спірного будинковолодіння. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, нотаріусом позивачці [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкове майна - спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, така відмова була зумовлена відсутністю правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавця [PERSON] . Нотаріус роз`яснив позивачці можливість реалізації права на спадкування вказаного житлового будинку в судовому порядку. Отже, через відсутність належних правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] , серії [NUMBER] від 14.02.2025р.; копіями сторінок спадкової справи №219/2025, заведеної після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] ; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №82959453 від 21.10.2025 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №82959465 від 21.10.2025 року; листом-повідомленням нотаріуса про відмову у оформленні спадкових прав на спірне будинковолодіння; копією технічного паспорта на спірне будинковолодіння; копією паспорта позивачки; копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.08.1975 року; копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.01.2006 року; іншими матеріалами справи. Оскільки у даному випадку питання про право позивачки на спірне будинковолодіння не може бути вирішено в позасудовому порядку у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за заповітом до позивачки [PERSON] , яка у встановленому порядку прийняла дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останньою права власності на спірне спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] .

Outcome: approved