Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог ДКП «Луцьктепло» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є споживачем послуг по теплопостачанню, що надаються ДКП «Луцьктепло» за зареєстрованим місцем її проживання. Відповідач свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконує, внаслідок чого за її особовим рахунком станом на 01.09.2025 утворилася заборгованість в розмірі 56 926,63 грн. В зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та покласти на неї судові витрати. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача 13.11.2025 відповідач через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву, який мотивувала тим, що позивач не довів підстав надання послуг та не надав доказів виду послуг, які надавалися. Заявила про застосування позовної давності. Відповідач просила суд відмовити в задоволенні позову. ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 22.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Протокольною ухвалою від 24.11.2025 суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 25.11.2025. IV.Фактичні обставини справи Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24.09.2013 №577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] (Інформація про осіб, які задекларували та зареєстрували своє місце проживання (перебування) в житлі, а.с. 14, інформація з Реєстру Луцької міської територіальної громади №6523 від 24.10.2025, а.с. 22). ДКП «Луцьктепло» надавало послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за адресою реєстрації місця проживання відповідача. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за комунальні послуги станом на 01.09.2025 становить 56\~926,63 грн. (розрахунок заборгованості, а.с. 5-13). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подала. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі по тексту - Закон) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Перелік житлово-комунальних послуг визначений ст. 5 Закону, відповідно до якої комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно з ст. ст. 7, 8 Закону визначені права та обов`язки споживачів і виконавців житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором; Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Згідно з\~п.\~37\~Правил надання\~послуги з\~постачання гарячої\~води,\~затверджених постановою\~КМУ від\~11.12.2019\~№1182, розрахунковим\~періодом для\~оплати обсягу\~спожитої послуги,\~обсягу теплової\~енергії,\~витраченої на\~забезпечення функціонування\~внутрішньобудинкової системи\~гарячого водопостачання\~(за\~наявності циркуляції),\~є календарний\~місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. Згідно з п. 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Між сторонами виникли правовідносини щодо надання (споживання) комунальних послуг, а саме, - послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. В межах цих правовідносин позивач надав відповідачу відповідні комунальні послуги вартістю 56\~926,63 грн., а відповідач прийняла (спожила) їх, однак у встановлений законом строк не оплатила, чим не виконала взяті на себе зобов`язання. Суд не приймає аргумент відповідача про сплив позовної давності. За змістом ст. ст. 257, 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та її перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Станом день набрання чинності законом Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (02.04.2020) позовна давність за вимогами позивача не спливла. У разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану (п. 154 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі №903/602/24). Перебіг позовної давності за вимогами позивача поновився 04.09.2025, в день набрав чинності Законом України від 14.05.2025 №4434-IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», згідно з яким пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України був виключений. Суд не приймає інші аргументи відповідача як такі, що спростовуються фактичними обставинами справи або ж як такі, що засновані на помилковому тлумаченні законодавства та суб`єктивній інтерпретації обставин справи. Суд висновує, що права позивача є порушеними, а відповідач є відповідальною за це. Отже, позовні вимоги слід задовольнити. VI.Судові витрати Враховуючи результат\~вирішення спору,\~беручи до\~уваги,\~що відповідач\~є особою\~з інвалідністю\~І групи,\~

Outcome: approved