Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

15 вересня 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] на недоотриману ним за життя пенсію за період з 01 грудня 2019 року по 31 липня 2024 року в сумі 272\~481,13 грн, яка була нарахована у відповідності до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року, стягнувши з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на її користь вищевказану суму. В обґрунтування позову посилається на те, що вона є спадкоємцем майна після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2024 зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01 грудня 2019 року на підставі довідки ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» № 33/24/С-11092 від 12.01.2024, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум. Після набрання зазначеного судового рішення законної сили [PERSON] був проведений перерахунок пенсії та була нарахована доплата за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 в сумі 272\~481,13 грн. За життя [PERSON] вказана сума виплачена не була. На звернення позивачки до відповідача з питання виплати недоотриманої пенсії за рішенням суду, у чому їй було відмовлено через її незвернення в порядку ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» протягом встановленого 6-ти місячного строку. Позивач звернулася до нотаріуса з метою отрмиання свідоцтва про право на спадщину, у тому числі недоотриманої пенсії, проте постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Каліушко О.Є. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з недоодержаної суми пенсії спадкодавця і роз`яснено про необхідність звернутися до ПФУ. Вважає, що відповідачем порушено її право як спадкоємця на отримання пенсії після смерті чоловіка. Ухвалою судді від 16 вересня 2025 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06 жовтня 2025 року, залучено третіх осіб до участі у справі, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. 03 жовтня 2025 року від відповідача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову. У відзиві зазначила, що [PERSON] перебував на обліку та отримував пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ). [PERSON] помер [INFO] . За життя він звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, на виконання рішення якого від 03.05.2024 [PERSON] було проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 в сумі 272\~481,13 грн. Дані кошти підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Також, у відзиві представник посилається на норми статті 61 Закону № 2262-ХІІ та статті 52, 55, 379 КАС України і вважає, що для виплати пенсії за рішенням суду, прийнятим на користь [PERSON] , членам його сім`ї необхідно звернутися з відповідною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про заміну сторони правонаступником. Також, зазначила, що позивач не зверталася протягом 6 місяців після смерті чоловіка та отримання свідоцтва про смерть чоловіка до ГУ ПФУ в дніпропетровській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого, отже позивачем не реалізовано право на неодержану пенсію відповідно до ст. 61 Закону № 2262-ХІІ і відповідного рішення суб`єкта владних повноважень про відмову не приймалося. Крім того, зазначила, що на відміну від пенсії за віком, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за вислугу років, призначена відповідно до Закону № 2262-ХІІ, не входить до складу спадщини. 06 жовтня 2025 року підготовче засідання було відкладено на 05 листопада 2025 року за клопотанням позивачки про надання часу для ознайомлення з відзивом. 30 жовтня 2025 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій вона не погодилася з доводами відповідача, викладеними у відзиві, при цьому послалася на правові висновки, викладені Верховним Судом у своїх постановах у аналогічних справах, а також на положення статті 1227 ЦК України, якою передбачено, що суми заробітної плати, пенсії…, які належали спадкодавцеві, але не були одержані ним за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Крім того, відповідно до ст. 52 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі незвернення членів сім`ї за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, а отже позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. 05 листопада 2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 25 листопада 2025 року. Учасники справи до суду не з`явилися, надали, кожен окремо, заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 211 ЦПК України за наявними в ній доказами. Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дружиною та спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка [PERSON] померлого [INFO] (а.с. 9-11). Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] та [PERSON] , які були залучені судом до участі у справі як треті особи і які не заперечували проти задоволення позову (а.с. 11, 12, 70, 72). Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року по справі № 160/6086/24, яке набрало законної сили 04 червня 2024 року, адміністративний позов [PERSON] задоволено частково, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» №33/24/С-11092 від 12.01.2024 року, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум (а.с. 18-21). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 9). На звернення [PERSON] до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, останнім було повідомлено, що [PERSON] на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2024 у справі № 160/6086/24 було нараховано доплату за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 в сумі 272\~481,13 грн. Також, роз`яснено, що оскільки відповідної заяви та пакету документів на недоотриману пенсію протягом визначеного законодавством терміну не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, не надходило, питання щодо отримання заборгованості за рішенням суду вона має правво вирішити в судовому порядку (а.с. 17). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В даному випадку, саме порушення прав позивача на спадкування за законом - спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця стало підставою звернення до суду. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами, що позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] та одним з його спадкоємців першої черги. При цьому інші спадкоємці не заперечують проти позову і не оспорюють право позивача на спадщину у виді недоотриманої пенсії. Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЗУ\~«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є спеціальним законом та визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, встановлено, що питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Положення частини третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналогічні норм містяться в ч. 1 ст. 91 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення ч. 2, 3 ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Зазначене узгоджується з усталеною практикою та правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21, від 05 жовтня 2025 року у справі № 671/931/24. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. За змістом ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Оскільки за життя спадкодавця [PERSON] відповідачем не було виконано рішення суду, тобто продовжувало існувати невиконане грошове зобов`язання, в розмірі згідно розрахунку на доплату в 272\~481,13 грн, саме позивач як спадкоємиця першої черги має право на їх отримання. Посилання ГУ ПФУ в Полтавській області у відзиві на невірно обраний спосіб захисту та необхідність вирішення вказаного питання в порядку вимог КАСУ шляхом заміни сторони виконавчого провадження відхиляються судом, оскільки спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії, яка належала спадкодавцю за життя. Процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи. Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача. Отже, спір, що виник у зв`язку з відмовою органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішений за правилами статей\~52,\~379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження. Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 28 листопада 2023 року у справі № 420/244/20, від 14 березня 2024 року у справі№ 420/3331/21, від 19 вересня 2024 року у справі № 500/620/20. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкове майно пенсію, присуджену спадкодавцю за життя, та задоволення позову [PERSON] , як спадкоємця, на отримання належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Outcome: approved