Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

10.06.2025 до Літинського районного суду Вінницької області із вищезазначеним позовом звернувся представник позивача адвокат Данилюк П.П. (уповноважений представляти інтереси позивача на підставі ордеру серії АВ № 1208939 від 04.05.2025 (а.с. 24) мотивуючи його тим, що [INFO] помер [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла його дружина та позивач у справі [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку по [ADDRESS] та земельних ділянок, що знаходяться на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Коли позивачка звернулася до нотаріуса, щоб отримати свідоцтво про право власності на земельні ділянки, їй було відмовлено у його видачі по причині відсутності правовстановлюючих документів. При цьому з`ясовано, що зазначені земельні ділянки раніше були передані у приватну власність матері її чоловіка - [PERSON] , яка померла у 2002 році, а право власності на них не було оформлене, хоча саме її син, [PERSON] , фактично прийняв спадщину після її смерті, що підтверджується даними про родинні відносини та користування майном; земельні ділянки надалі були поділені та отримали кадастрові номери 0522486000:07:002:0230, 0522486000:07:002:0235, 0522486000:07:002:0236 і 0522486000:07:002:0237. У інший спосіб позивачка не має можливості оформити дане спадкове майно, після смерті чоловіка, тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просить визнати за нею право власності на земельні ділянки за адресою [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилася. Її представник - адвокат Данилюк П.П. подав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у відсутність позивачки та її представника. Позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачем (а.с. 148). Представник відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився. 21.07.2025 надіслали через підсистему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, у якому зазначаються, що селищна рада заперечила проти позову, оскільки позивач не довела наявності перешкод для оформлення спадщини у нотаріальному порядку та не надала доказів відмови нотаріуса; спадкодавець не набув права власності на спірні земельні ділянки, оскільки відсутні документи про виготовлення та погодження проєкту землеустрою 1994 року, відсутній державний акт, а самі ділянки були сформовані та зареєстровані вже після його смерті, тому не могли входити до складу спадщини; крім того, позивач обрала неналежний спосіб захисту. У зв`язку з цим просили суд: відмовити у задоволенні позову; судові витрати залишити за позивачем; розглянути справу без участі представника відповідача. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 9) [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 10) [PERSON] померла [INFO] . Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 11) зазначається про наявністю шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] .. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 20.05.2024 (а.с. 12) вбачається, що спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] , оскільки діти спадкодавця відмовилися від спадщини; до складу спадщини входить житловий будинок за адресою [ADDRESS] , який раніше належав його матері [PERSON] , спадщину після якої [PERSON] прийняв, але не оформив, що підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 13) зазначається, що матір`ю [PERSON] , [INFO] являється [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 9-а від 25.01.1994 (а.с. 14) [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,50 га в межах села для ведення особистого підсобного господарства, у тому числі: 0,16 га по [ADDRESS] біля будинку, 0,04 га та 0,10 га біля клубу, а також 0,20 га в урочищі «коло Дрелінського» (так у документі). Згідно витягу від 04.11.2024 (а.с. 16) земельна ділянка площею 0,1860 га із кадастровим номером 0522486000:07:002:0230 розташована по [ADDRESS] , призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. Згідно витягу від 11.03.2025 (а.с. 17) земельна ділянка площею 0,2000 га із кадастровим номером 0522486000:07:002:0235 розташована в с. Бруслинівка Вінницького району Вінницької області. Призначення для ведення особистого селянського господарства. Згідно витягу від 11.03.2025 (а.с. 18) земельна ділянка площею 0,0400 га із кадастровим номером 0522486000:07:002:0236 розташована по [ADDRESS] . Призначення для ведення особистого селянського господарства. Згідно витягу від 17.03.2025 (а.с. 19) земельна ділянка площею 0,1000 га із кадастровим номером 0522486000:07:002:0237 розташована в с. Бруслинівка Вінницького району Вінницької області. Призначення для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 48-124), судом досліджено та встановлено коло спадкоємців майна останнього. Встановлено, що після смерті спадщину прийняла [PERSON] (дружина померлого та позивачка у справі). Таким чином, ухвалене рішення не впливатиме на права та обов`язки інших осіб, які не є учасниками цієї справи, та стосується лише визначених спадкоємців. Відповідно до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання власники/користувачі земельних ділянок претензій щодо меж та конфігурації земельних ділянок не мають (а.с. 137-140). Листом другої Вінницької державної нотаріальної контори за № 1556/01-16 від 24.10.2025 (а.с. 149) позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після смерті [INFO] [PERSON] , які є предметом розгляду по причині відсутності правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт (сертифікат) на земельні ділянки спадкодавцями за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельні ділянки. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Оскільки [PERSON] за життя не отримав державного акту на земельні ділянки, хоча земельні ділянки і передані його матері у приватну власність рішенням виконавчого комітету за № 9-а від 25.01.1994 (а.с. 14) та він прийняв спадщину після її смерті (а.с. 123), відтак позивач в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] вправі порушувати питання про успадкування права власності на ці земельні ділянки. Доводи, наведені у відзиві стороною відповідача, спростовуються дослідженими судом доказами. Матеріали справи підтверджують наявність рішення органу місцевого самоврядування від 25.01.1994 про передачу земельної ділянки у приватну власність [PERSON] , а також документальну відповідність сформованих кадастрових ділянок частинам зазначеної земельної ділянки. Крім того, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину підтверджує наявність перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Таким чином, твердження відповідача про відсутність перешкод, відсутність приватизації та ненабуття спадкодавцем права власності не знайшли свого підтвердження. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , який помер [INFO] належало право приватної власності на земельні ділянки на території с. Бруслинівка Вінницького району Вінницької області, а позивач [PERSON] має намір успадкувати майно, проте успадкувати майно не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому з метою захисту майнових прав позивачки, за останньою слід визнати право власності на зазначені земельні ділянки право власності на які належали [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після смерті якого прийняла спадкоємець [PERSON] (позивач у справі). Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати, за клопотанням представника позивача (а.с. 149) слід залишити за позивачем [PERSON] ..

Outcome: approved