Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У вересні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 14.02.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] з використанням веб сайту https://sgroshi.com.ua/ua, був укладений кредитний договір (оферти) №13.02.2025-100003228 шляхом підписання заявки, електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача Е566, що є невід`ємною частиною цього договору. ТОВ «Споживчий центр» видало\~ [PERSON] кошти в сумі 7000\~гривень шляхом зарахування на картку\~номер [NUMBER] . Відповідач зобов`язався повертати кредит в строк передбачений договором протягом 140 днів, дата повернення 03.07.2025. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 21700 гривень, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7000 гривень, по процентам в розмірі 9800 гривень, комісії 1400 гривень, неустойка 3500 гривень, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок. 19 вересня 2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 19 вересня 2025 ухвалою суду витребувано докази. У позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з?явився,\~про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву заяв та клопотань не подавав. Враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги письмову згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Відповідно до ч.2\~ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Суд установив. 14.23.2025 [PERSON] за допомогою\~сайту\~https://sgroshi.com.ua/ua уклав з\~ ТОВ «Споживчий центр» кредитний договір шляхом підписання заявки, електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача Е566. Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: пропозицією про укладення кредитного договору (оферта); заявкою кредитного договору №13.02.2025 10003228; підтвердженням кредитного договору; паспортом споживчого кредиту; договором про надання послуг з переказу коштів. Згідно Кредитного договору: Сума кредиту 7000 гривень. Строк на який надається кредит 140 днів з дати його надання. Дата повернення ( виплати) кредиту 03.07.2025. Процентна ставка фіксована у розмірі 1% за 1(один) день користування Кредитом. Комісія - 1400 гривень.Неустойка - 70 гривень за кожен день невиконання зобов`язання. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем виконало що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про проведення платежу від 14.02.2025 в сумі 7000 гривень на картку [NUMBER] . Згідно витребуваних судом відомостей, АТ КБ ПриватБанк повідомило, що на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] на яку надійшло 7000 гривень 14.02.2025. Як вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №13.02.2025-100003228 від 14.02.2025 заборгованість [PERSON] становить 21700 гривень, яка складається із: тіла кредиту - 7000 гривень; заборгованості про процентам - 9800 гривень, 1400 гривень - комісія, 3500 гривень - неустойка. Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за укладеним кредитним договором. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням\~є\~правовідношення,\~в\~якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов`язана\~вчинити\~на\~користь другої\~сторони\~(кредитора)\~певну\~дію\~(передати\~майно,\~виконати\~роботу,\~надати\~послугу,\~сплатити\~гроші\~тощо)\~або\~утриматися\~від певної\~дії,\~а\~кредитор\~має право\~вимагати\~від\~боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Висновки суду. На день звернення позивача до суду зобов`язання за договором №13.02.2025-100003228 від 14.02.2025 відповідач не виконав. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 21700 гривень, з яких: тіло кредиту - 7000 гривень; заборгованість про процентам - 9800 гривень, 1400 гривень - комісія, 3500 гривень - неустойка. Розподіл судових витрат. Із матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422 гривні 40 копійок в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору згідно платіжної інструкції №СЦ00038151 від 11.09.2025.

Outcome: approved