Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги позовної заяви мотивує тим, що відповідно до умов Кредитного договору № 1428852995881 від 14.10.2024, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» відповідач отримав на споживчі цілі кредит у розмірі 7500,00 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що стало підставою для звернення до суду із позовною заявою. Враховуючи наведене просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 31410,20 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 23.09.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своїй позовній заяві. Відповідач у відзиві від 24.12.2025 зазначив, що визнає заборгованість за тілом кредиту. Нараховані проценти не визнає, оскільки їх розмір перевищує суму тіла кредиту у 3,4 раза, що, на його думку, суперечить вимогам законодавства, просить відмовити у задоволенні вимог позивача. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1248852995881 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 7500,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі від 355,41% до 361,35% (0,693% в день перші 20 днів, 0,99% в день з 21 дня по дату повернення) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить від 2159,63% . Згідно п. 1.3 Договору кредит надано строком на 120 днів з 14.10.2024 року по 11.02.2025 року. Відповідно до умов п. 1.3.1. Договору відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку, що є додатком до кредитного договору. Згідно п. 3.3. Договору у разі несплати Позичальником платежу у рекомендовану дату оплати, згідно п.1.3.1. даного Договору, за дисконтною процентною ставкою, Позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за базовою процентною ставкою, встановленою п.1.4.2. Договору. В матеріалах справи міститься Паспорт кредиту, в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» свої зобов`язання за даним Договором виконало, а саме надало відповідачу кредит у розмірі 7500 грн, переказ коштів здійснено 14.10.2024 року, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Фінансова компанія «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», а також довідкою про ідентифікацію. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 17.09.2025 у [PERSON] наявна заборгованість за Договором № 1428852995881 про надання кредиту, яка становить 31410,20 грн, з яких 7500,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 8910,20 грн - сума заборгованості по відсотках; 15000,00 грн по штрафам. Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд доходить висновку, що 14.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] виникли договірні правовідносини у зв`язку з укладенням Договору про надання кредиту. [PERSON] , будучи вільним в укладенні договору позики, виборі контрагента та визначенні умов договору, обізнаний з умовами кредитування, у тому числі щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами, підписав електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, чим погодив умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Зазначений договір укладений в електронній формі в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримав кредитні кошти, у зв`язку з чим у нього виникло зобов`язання повернути їх у розмірах та у строки, визначені кредитним договором. Наданий позивачем розрахунок в частині нарахування тіла кредиту, відсотків та комісії повністю відповідає умовам Договору про надання кредиту: у ньому відображено всі факти видачі суми кредиту, нарахування процентів, які здійснювалися за фактичну кількість календарних днів користування кредитом до закінчення дії кредитного договору та лише на залишок неповернутої суми. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в частині тіла кредиту, відсотків та комісії за надання кредиту, за відсутності альтернативного розрахунку з боку відповідача, приймається судом як достовірний. Щодо вимоги про стягнення з відповідача штрафів за прострочення виконання зобов`язання, суд вважає, що позивач, заявляючи такі вимоги, не врахував положення пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Враховуючи, що кредитний договір було укладено 14.10.2024, тобто під час дії воєнного стану, суд вважає, що стягнення з відповідача штрафу суперечитиме пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. У підсумку суд позовні вимоги задовольняє частково. Згідно з положеннями ч. ч. 1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України.

Outcome: partial