Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до [PERSON] з позовною заявою про збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03.08.2016 року на утримання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 29.07.2016 року ухвалено шлюб між сторонами розірвати. Також, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03.08.2016 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно. Вказує, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на дитину значно зріс, її колишній чоловік добровільно додаткові витрати на дитину не бажає нести, а тому визначений розмір аліментів не достатній для утримання дитини. Враховуючи викладене, просить збільшити розмір аліментів, який визначений рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03.08.2016 року та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2025 року і до досягнення ним повноліття. Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та її представник подала заяву, відповідно до якої просила провести розгляд справи без їх участі та задоволити позов. Також подала клопотання про доручення доказів щодо понесених витрат на правову допомогу позивача. Відповідач повторно не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, заяв чи заперечень не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.06.2013 року, виданого Московським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] та батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, з оглянутої копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що позивач по справі уклала шлюб із [PERSON] , після реєстрації якого змінила прізвище на « [PERSON] ». Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 29.07.2016 року ухвалено шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03.08.2016 року, ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі ст. 182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України). В ході розгляду справи судом встановлено, що з моменту призначення аліментів за рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03.08.2016 року пройшов тривалий час та витрати на утримання дитини значно зросли, приймає до уваги те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, а також те, що батько дитини в поза судовому порядку не бажає добровільно нести додаткові витрати на дитину, доказів зворотного суду не надано. У зв`язку із вищенаведеним, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зміну розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, та вважає за необхідне стягнути з останнього аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно, позивач просить суд стягувати аліменти починаючи з 04.07.2025 року і до досягнення повноліття дитиною. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За такого, новий розмір аліментів підлягає до стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). З оглянутих Договору про надання правової допомоги від 18.06.2025, Додатку до договору №1, Акту прийому-предачі виконаних робіт від 24.11.2025 та Довідки про отримання грошових коштів судом встановлено, що позивач надала представнику за надані послуги 8 500 гривень. З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що позивачем обґрунтовано належними доказами заявлену суму витрат на правову допомогу, тому така вимога підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial