Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі\~ТОВ «СВЕА ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 33\~368,75 грн та судових витрат, які складаються з 2422,40 грн сплаченого судового збору. Позовна заява мотивована тим, що 03.01.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] шляхом обміну електронними повідомленнями укладено договір позики № 76125478, відповідно до якого відповідач отримав 9 500,00 грн позики на свій банківський рахунок. Відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не виконав, внаслідок чого допустив істотні порушення умов договору, не повернувши кошти, які йому були надані у вигляді позики та не сплативши відсотки за користування такою, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 22.05.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-14/24. Відповідно до договору факторингу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинним договором, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі за даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступленою право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором № 76125478 від 03.01.2024. Згідно розрахунку заборгованості по договору позики № 76125478 від 03.01.2024, заборгованість відповідача перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» становить 33\~368,75 грн та складається із заборгованості за основним боргом 9 500,00 грн, заборгованості по відсоткам 23\~868,75 грн. Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятися від належного виконання зобов`язань, відтак позивач змушений звернутись до суду з вимогою про стягнення зазначеної вище заборгованості та понесених судових витрат. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав, своєї позиції щодо позову суду не повідомив. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у поданому клопотанні просила розгляд справи проводити у її відсутності та зазначила, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду, не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, які отримані за адресатом. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі 11.08.2025 цивільна справа передана на розгляд до Гощанського районного суду Рівненської області та 19.09.2025 визначено склад суду. 23.09.2025 - відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 25.11.2025 - постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом установлено, що 03.01.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 76125478, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику грошові кошти на погоджених умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити плату від суми позики (п. 1 Договору). Відповідно до п. 2.1-2.3 Договору сторони погодили суму позики 9 500,00 грн, строком на 30 днів, а також визначили дату повернення позики (останній день) 01.02.2024, базову процентну ставку 2,5 %, знижену процентну ставку 0,875 % в день, понадстрокову процентну ставку 2,7 % в день, орієнтовну загальну вартість позики 11\~993,75 грн. Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком до вказаного вище договору, доведено до відома відповідача інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу в паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором. Згідно з інформаційною довідкою від 28.02.2025, АТ «ТАСКОМБАНК» підтвердило здійснення переказу коштів на номер платіжної картки відповідача [NUMBER] у сумі 9 500,00 грн, дані якої відображені у договорі позики. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим, у останнього утворилась заборгованість перед ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», яка згідно розрахунку первісного кредитопа становить\~33\~368,75 грн та складається із заборгованості за основним боргом 9 500,00 грн, заборгованості по відсоткам 23\~868,75 грн. 22.05.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-14/24, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору, а фактор набуває права вимоги та сплачує в їх оплату суму, що дорівнює ціні договору. За умовами договору факторингу, права вимоги які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та визначені в реєстрі боржників, який складається сторонами в паперовому вигляді та у формі електронного документа. Згідно платіжної інструкції № 9632 від 23.05.2024 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» сплатило на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кошти згідно договору факторингу № 01.02-14/24. Відповідно доВитягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-14/24 від 22.05.2024, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в розмірі загальної суми - 33\~368,75 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом 9 500,00 грн, заборгованості по відсоткам 23\~868,75 грн. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними у матеріалах справи доказами\~підтверджується та відповідачем не спростовано факт\~переходу права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за договором позики № 76125478 від 03.01.2024, який був укладений між первісним кредитором та відповідачем. Стосовно стягнення заборгованості за договором позики. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~3 ст.\~509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з\~ст.\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.\~610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з\~ч.\~1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до\~ч.\~2\~ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірах та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти (ч.\~1\~ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У\~ст.\~3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Суд установив, що між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 76125478 від 03.01.2024 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» надало відповідачу кошти в сумі 9 500,00 грн на строк 30 днів, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти і сплатити плату від суми позики 03.01.2024 кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» суд вважає доведеним. У подальшому позивач набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором № 76125478 від 03.01.2024, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] . У підписаному відповідачем договорі № 76125478 від 03.01.2024 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами\~статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі\~статтею 629ЦК України\~є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів\~статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 76125478 від 03.01.2024 заборгованість за договором не погашена та становить 33\~368,75 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 9 500,00 грн, заборгованість по відсоткам 23\~868,75 грн. Враховуючи, що кошти фактично отримані відповідачем та в добровільному порядку кредитору не повернуті, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів. Таким чином, суд приходить висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 9 500,00 грн. Однак суд, не погоджується з розрахунком суми відсотків, з огляду на наступне. Суд зважає на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 в справі № 910/4518/16, згідно з якими надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто, фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості не підлягають врахуванню завуальовані, неоднозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом, поза чітко вказаного строку кредитування. Крім того, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. Судом установлено, що п. 2 Договору позики № 76125478 від 03.01.2024 визначено, серед іншого, строк позики - до 01.02.2024 (30 днів), а п. 6 - право позичальника продовжити строк користування позикою (пролонгацію), що здійснюється за зверненням останнього в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Разом з тим із розрахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що нарахування відсотків за користування позикою здійснювалося первісним кредитором в період з 03.01.2024 до 01.05.2024, тобто поза межами строку, передбаченого договором. Отже, враховуючи узгоджені сторонами строки кредитування, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії договору позики, суд вважає, що у відповідача виникло зобов`язання\~зі сплати\~відсотків за\~договором в\~межах строку\~дії договору\~(30\~днів)\~в сумі 2 493,90 грн, що узгоджується з\~розрахунком заборгованості\~первісного кредитора,\~за яким\~ проценти\~ у\~період з\~03.01.2024\~по 01.02.2024\~нараховувались за\~зниженою процентною\~ставкою 0,88\~%\~в розмірі\~по 83,13\~грн щоденно. За наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та до стягнення з відповідача підлягає заборгованість в загальному розмірі 11 993,90 грн. Розподіл судових витрат Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 35,94 % від 2422,40 грн, що становить 870,61 грн (2\~422,40 х 35,94 %).

Outcome: partial