Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з квартири [ADDRESS] , що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.01.1998 року. Як зазначає заявниця, вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері та прийняла спадщину у встановлений законом строк. Однак, приватним нотаріусом КМНО Погребняком Г.В. їй було повідомлено про наявність розбіжностей в написанні прізвища її матері в свідоцтві про смерть та у свідоцтві про право власності на житло, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та роз`яснено необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім`я, по батькові якої, що зазначені у документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про смерть. Посилаючись на викладені обставини, неможливість виправлення такої розбіжності в позасудовому порядку, а також на те, що через вказану неправильність вона не може реалізувати своє право на спадкове майно, заявниця просить задовольнити її заяву. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 07.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку окремого провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 17.10.2025 року витребувано від приватного нотаріуса КМНО Погребняка Г.В. належним чином завірену копію спадкової справи № 43/2025, відкритої після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . В судове засідання заявниця та представник заявниці не з`явились. Заінтересованою особою - приватним нотаріусом КМНО Погребняком Г.В. надано листа, в якому він просить розглядати справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України) Частиною 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Заявниця є донькою померлої та спадкоємцем за законом першої черги. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної ради 15.01.1998 року, яка зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації 30.03.1998 року за № 2090. Даний факт також підтверджується Інформаційною довідкою КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» КВ-2025 № 19339 від 26.06.2025 року.. Однак, з вказаного свідоцтва також вбачається, що він виданий на прізвище « [PERSON] ». З матеріалів справи також вбачається, що приватним нотаріусом КМНО Погребняком Г.В. 29.05.2025 року була зведена спадкова справа № 43/2025 після померлої [INFO] [PERSON] , після смерті якої спадщину за законом прийняла [PERSON] . Листом приватного нотаріуса Погребняка Г.В. заявниці повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, так як наявними документами через розбіжність у написанні прізвища не доведено належність квартири померлій. Цим же листом заявниці запропоновано звернутись до суду для встановлення факту належності документа. Листом № 102-2544 від 09.06.2025 року Деснянська районна в м.Києві державна адміністрація повідомила приватного нотаріуса Погребняка Г.В. про те, що законні підстави для внесення змін до свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] відсутні. Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності свідоцтва про право власності на квартиру саме матері заявниці [PERSON] - неможливо. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявниці є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй свідоцтва про право власності на квартиру. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявниці реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їй часткою квартири з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної ради 15.01.1998 року, яка зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації 30.03.1998 року за № 2090, у якій [PERSON] була зареєстрована по день смерті. Однак, дане свідоцтво містить неправильне написання прізвища власника « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Наявні у справі докази, в тому числі і особисті документи [PERSON] свідчать про наявність розбіжностей через переклад прізвища з російської мови на українську. Доказом тотожності вказаних прізвищ в російській та українських мовах є наданий заявником експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз при Національній академії наук України від 29.05.2025 року № 056/1046-n. Судом також встановлено, що усунення вказаної неправильності можливо лише шляхом встановлення факту належності спадкодавцю вказаного правовстановлюючого документа. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявниці, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на квартиру дає можливість заявниці повною мірою реалізувати своє право спадкування на вказане майно після смерті [PERSON] . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved