Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

У серпні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якій просив стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 26\~726,70 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 3\~028 грн. В обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог позивач\~посилався на\~те,\~що 31.05.2023\~року о\~18\~год.\~56\~хв.\~в м.\~Дніпро на\~перехресті пр.Олександра\~Поля і\~вул.Володимира\~Антоновича сталася\~дорожньо-транспортна\~пригода за\~участі транспортного\~засобу «MAZDA»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~яким керувала\~відповідач [PERSON] \~та автомобіля\~«Audi»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] .\~Внаслідок ДТП\~транспортні засоби\~отримали механічні\~пошкодження.\~Постановою Кіровського\~районного суду\~міста Дніпропетровська\~від 21.06.2023\~року по\~справі про\~адміністративне правопорушення\~№ 203/3206/23,\~ [PERSON] визнано\~винною у\~вчиненні адміністративного\~правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення та\~притягнуто до\~адміністративної відповідальності\~у вигляді\~штрафу.\~На момент\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~майнові інтереси\~власника автомобіля\~«Audi»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~були застраховані\~в АТ\~«СК «АРКС»\~за Договором\~№ 61531Га2дж\~від 19.09.2022\~року добровільного\~страхування наземного\~транспорту «Все\~включено».\~Власник пошкодженого\~автомобіля «Audi»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~звернувся до\~АТ «СК\~«АРКС» із\~заявою про\~подію та\~на виплату\~за договором\~добровільного страхування\~наземного транспортного\~засобу від\~01.06.2023\~року.\~Дана заява\~була розглянута,\~а пошкодження\~застрахованого автомобіля\~було визнано\~страховим випадком.\~У зв`язку\~з чим, АТ «СК\~«АРКС» здійснило\~виплату страхового\~відшкодування в\~розмірі:\~60\~160\~грн.\~00\~коп.\~та доплат\~в розмірі\~35\~344\~грн.\~00\~коп.\~Страхове відшкодування\~було сплачене\~з вирахуванням\~суми несплаченої\~частини страхового\~платежу в\~розмірі 8\~835\~грн.\~00\~коп.,\~а разом:\~60\~160\~грн.\~00\~коп.\~+\~35\~344\~грн.\~00\~коп.\~+\~8\~835\~грн.\~00\~коп.\~=\~104\~339\~грн.\~00\~коп. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно правова відповідальність власника автомобіля «MAZDA», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ СК "Альфа-Гарант" за полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 211443050, у зв`язку з чим ТДВ СК "Альфа-Гарант" здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі: 71 403 грн. 32 коп. (страхове відшкодування з урахування зносу автомобіля «Audi», д.н.з. [NUMBER] ). Між Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «АРКС» та ТДВ СК "Альфа-Гарант" було укладено угоду про здійснення страхового відшкодування від 24 листопада 2023 року та Додаток № 1 до угоди від 24 листопада 2023 року, згідно якої розмір страхового відшкодування становить: 77 612 грн. 30 коп., а узгоджений між сторонами розмір становить 71 403 грн. 32 коп. Отже, згідно вказаного вище Позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити Відповідач Позивачу складає: 104 339 грн. 00 коп. - 71 403 грн. 32 коп. = 26 726 грн. 70 коп. Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 29.09.2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву протягом встановленого судом строку не скористалась, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено та\~постановою Кіровського\~районного суду\~міста Дніпропетровська\~від 21.06.2023\~року по\~справі №203/3206/23\~підтверджено,\~що 31.05.2023, о 18 год. 56 хв. у м. Дніпрі, на перехресті пр. Олександра Поля і вул. Володимира Антоновича, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mazda» (реєстраційний номер [NUMBER] ), при зміні напрямку руху не переконалася у безпеці маневру та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Audi» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] , який рухався з правого боку. У результаті події автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Таким чином,\~ [PERSON] \~порушила вимоги пункту 10.1\~Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, вчинивши правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (а.с.4). Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] убачається, що власником транспортного засобу Audi, червоного кольору, д.н.з. [NUMBER] , значиться [PERSON] (а.с.22). З матеріалів справи також вбачається, що 19 вересня 2022 року між СК «ARX» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №61531Га2дж (а.с.5-12). Встановлено, що власник пошкодженого автомобіля «Audi», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 01.06.2023 року (а.с.21). 01.06.2023 року СК «ARX» було оглянуто транспортний засіб «Audi», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого складено Акт огляду транспортного засобу, де детально описано механічні ушкодження транспортного засобу (а.с.23). Після чого, ПП «Фірма-Ремонтаєлита» 09.06.2023 року складено ремонтну калькуляцію №1.003.23.0 (а.с.24-26), пред`явлено рахунок на оплату №4139 від 09 червня 2023 року на загальну суму 60\~160 грн. (а.с.27) та рахунок на оплату №147 від 09 червня 2023 року на загальну суму 44\~179 грн. (а.с. на звороті 27). На підставі наданої заяви та документів було складено страховий акт ARX3692280 від 09.06.2023 року на суму 60\~160 грн. (а.с.28-29), страховий акт ARX3692286 від 09.06.2023 року на суму 35 344 грн. (а.с.30-31), проведено розрахунок страхового відшкодування (а.с.32). Із матеріалів справи вбачається, що АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі: 60 160 грн. 00 коп., що підтверджується Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.06.2023 року (а.с.33) та доплат в розмірі 35 344 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №978600 від 12.06.2023 року (а.с.13). Страхове відшкодування було сплачене з вирахуванням суми несплаченої частини страхового платежу в розмірі 8\~835 грн. 00 коп., а разом: 60 160 грн. 00 коп. + 35 344 грн. 00 коп. + 8 835 грн. 00 коп. = 104 339 грн. 00 коп. Автомобіль винної у ДТП особи [PERSON] «Mazda», д.н.з., [NUMBER] , застрахований у ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом №211443050 (станом на 31.05.2023 року діючий) (а.с.15). 05.12.2023 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок АТ «СК «АРКС» у розмірі 71\~403,32 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням №244 від 05.12.2023 року із призначенням платежу «стр.відшк. в порядку регресу зг.страх.акту №ЦВ/23/2853 за дог.страх.№211443050 від 07.10.2022. без ПДВ» (а.с.14). АТ «СК «АРКС» звернулось до [PERSON] із претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу та просили перерахувати на реквізити АТ «СК «АРКС» суму 26\~726,70 грн. у якості різниці між фактичним розміром шкоди при ДТП і страховим відшкодуванням. Так, згідно з пунктом 4 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Стаття 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. У деліктному зобов`язанні право вимоги до винної особи у особи, що відшкодувала шкоду потерпілому, виникає у порядку статті 1191 ЦК України. У спірних (страхових) відносинах застосуванню підлягають норми статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому - суброгацію. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. Так, звертаючись до суду з даним позовом ПАТ "СК "АРКС" посилалось на те, що вони, як страховик потерпілої у ДТП 31.05.2023 року особи - власника пошкодженого у вказаній ДТП автомобіля Audi, д.н.з. [NUMBER] , виплатило на ремонт вищевказаного автомобіля за договором добровільного страхування страхове відшкодування в сумі 104 339 грн. з урахування вартості відновлювального ремонту вказаного автомобіля без урахування коефіцієнта фізичного зносу. З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність винного застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», позивач звернувся до останнього, який сплатив на користь ПАТ "СК "АРКС" виплачену ним суму страхового відшкодування - вартість відновлювального ремонту автомобіля в сумі 71\~403,32 грн. Невідшкодованою залишається різниця між виплаченим позивачем страховим відшкодуванням, що становить вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахування зносу, як визначено договором добровільного страхування, в сумі 26\~726,70 грн., яку просило стягнути із відповідача, як завдавача шкоди. Вказані доводи позивача ґрунтуються на наданих суду доказах та вимогах матеріального права з огляду на наступне. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отже, страховик відповідача (ТДВ СК «Альфа-Гарант») за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, страховик відповідача (ТДВ СК «Альфа-Гарант») за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому законом. Згідно зі статтями 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092). Якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-760цс15. Так, з установлених судом обставин справи вбачається, що страховиком відповідача (ТДВ СК «Альфа-Гарант») було виконано обов`язок згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №211443050 та виплачено на користь позивача у даній справі страхове відшкодування у розмірі, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто, витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу без урахуванням зносу. Оскільки розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди у зв`язку з встановленням законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку, тобто, відповідачем. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою. Згідно з пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). У пункті 32.7 статті 32 Закону встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. За загальним правилом та з огляду на положення статті 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи вищенаведені обставини справи, зважаючи на подані докази, суд вважає, що до позивача, як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги відшкодування шкоди в порядку регресу до відповідача (як до особи відповідальної за завдану шкоду) у розмірі 26\~726,70 грн. і ця шкода підлягає стягненню з [PERSON] . Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом також встановлено, що позивач поніс судові витрати у розмірі 3 028 грн. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved