Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

позов зареєстрований судом 17.07.2025 року і мотивований тим, що 27.09.2023 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача позику в розмірі 210\~000 грн. та зобов`язався повернути позику до 01.10.2024 року. В підтвердження укладення договору позики та його умов позичальник надав розписку. Станом на день звернення до суду борг відповідач не погасив, навіть частково, від діалогу щодо повернення боргу ухиляється, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Зазначаючи правовою підставою ст.ст. 725, 629, 1046, 1049 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 27.09.2023 року в сумі 210\~000 грн., а також судові витрати: судовий збір та витрати на правничу допомогу. В судовому засіданні 28.10.2025 року представник позивача адвокат Богач А.А., який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин. Суду пояснив, що сторони разом працювали, мали дружні відносини, тому позивач позичив відповідачеві кошти із власних збережень. Однак, у строк, обумовлений договором до 01.10.2024 року борг відповідач не погасив навіть частково. Від спілкування з позивачем щодо повернення боргу ухиляється. Оригінал розписки станом на даний час знаходиться у позивача. Просив задоволити позов у повному обсязі. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу 10\~000 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений за адресою реєстрації проживання, відзиву на позов, заяв про відкладення засідання не подавав. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223,\~280 ЦПК України\~суд провів заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.09.2023 року між позикодавцем [PERSON] та позичальником [PERSON] був укладений договір позики, згідно з яким позикодавець передав позичальникові грошові кошти в розмірі 210 000 (двісті десять тисяч) гривень, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) до 01.10.2024 року. Сторони домовились, що на підтвердження укладення договору позики та його умов позичальник видає розписку позикодавцю, яка засвідчує факт передачі грошових коштів. На підтвердження укладення договору позики позивач надав розписку (а.с. 5), в якій підтвердив одержання від нього [PERSON] позики 210 000 (двісті десять тисяч) грн. Вказану позику 210\~000 грн. [PERSON] зобов`язався повернути у строк до 01 жовтня 2024 року. Судом був оглянутий оригінал розписки від 27.09.2023 року, наданий позивачем. Таким чином, сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору позики щодо його предмету, порядку і строку виконання і даний договір відповідає вимогам\~ст. 1046 ЦК України. Позикодавець виконав умови договору позики від 27.09.2023 року та передав грошові кошти позичальнику [PERSON] , який, в порушення взятих на себе зобов`язань, борг до 01.10.2024 року не повернув. Наявність оригіналу розписки у позикодавця [PERSON] свідчить про невиконання умов договору позики відповідачем. Правовідносини, що виникли між сторонами із договору позики, є зобов`язальними, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми глав\~47,\~48,\~51,\~71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ч. 2 ЦК України). Відповідно до вимог\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на день розгляду даної справи борг за договором позики від 27.09.2023 року відповідач [PERSON] не повернув, тому сума боргу в розмірі 210\~000 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2\~100 грн. згідно квитанції від 23.07.2025 року та поніс витрати на правничу допомогу згідно договору про надання правничої допомоги від 14.02.2024 року, додаткового договору № 2 від 01.07.2025 року, попереднього розрахунку вартості послуг, загальна вартість послуг складає 10\~000 грн., платіжною інструкцією від 26.07.2025 року підтверджено сплату 10\~000 грн. [PERSON] адвокату Богачу А.А. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сумі 2\~100 грн. Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України, а також тривалість і складність справи та виконані адвокатом Богачем А.А. роботи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг, предмет позовних вимог, а також враховуючи співмірність витрат на правничу допомогу із складністю даної справи, ціною позову, обсягом наданих послуг і значенням справи для сторін, суд вважає необхідним компенсувати позивачу понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5\~000 грн.

Outcome: approved