Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення 18\~884,01 грн. з [PERSON] в порядку регресу та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що позивачем здійснено відшкодування, заподіяної внаслідок ДТП шкоди постраждалій особі. Водночас відповідач, будучи винуватцем ДТП, не уклав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі і у зв`язку із тим, що відповідач до суду із вимогою про його стягнення в порядку регресу. Відповідач відзиву на позов не надав. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 30.10.2025 року відкрито спрощене провадження у справі. У судове засідання, відповідач не з`явився, клопотань чи заяв з цього приводу суду не надав, про дату час і місце проведення судового засідання повідомлений у встановлений законодавством спосіб. Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. 24.10.2024 року о 17 год. 25 хв. в м. Запоріжжя по вулиці Перемоги, 115В, сталася дорожньо- транспортна пригода за участю «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Renault» державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «Перша лізингова компанія». Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2024 року у справі № 335/12286/24 [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та ТОВ «Перша лізингова компанія» діяв генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-23-00262 від 01.08.2023 року, згідно з якими ПАТ «СК «УСГ» прийняло на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної автомобілю «Renault» державний реєстраційний номер [NUMBER] Страхувальник звернувся до ПАТ «Страхова компанія «УСГ» із повідомленням про страхову подію від 24.10.2024 року та заява про виплату страхового відшкодування від 06.12.2024 року. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 08.11.2024 року; ремонтна калькуляція №0000010687 від 07.11.2024 року; рахунок - Акт виконаних робіт №321/1 від 28.11.2024 року; страхового акту № АЬО-10687 від 09.12.2024 року; розрахунку суми страхового відшкодування від 09.12.2024 року. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 18 884 грн. 01 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 87004 від 09.12.2024 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не була застрахована. ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на момент заподіяння шкоди) (далі за текстом - Закон № 1961-IV) цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 6 Закону № 1961-IV встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Всупереч вищеназваних вимог Закону № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Статтею 29 Закону № 1961-IV визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Частиною шостою статті 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, виплативши потерпілій стороні страхове відшкодування, до страхової компанії перейшло, право вимоги до винної особи відповідача. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved