Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором № 200268439 від 22 травня 2020 року у розмірі 12 905, 45 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22 травня 2020 року [PERSON] уклала договір з Акціонерним товариством "БАНК ФОРВАРД", за умовами якого [PERSON] було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за договором та надано кредиту у сумі 12 450, 44 грн. 25 липня 2024 року між Акціонерним товариством "БАНК ФОРВАРД" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір №GLlN426202/1 про відступлення права вимоги, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 200268439. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку, що є рахунком для погашення заборгованості по Кредиту та нарахованим процентам, а також рахунку для обліку заборгованості. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. У зв`язку з вищезазначеним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 липня 2025 року у справі відкрито провадження, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак у позовній заяві просили розгляд справи проводити без їх участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву не подавала. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановив наступне: Як вбачається з матеріалів справи, 22 травня 2020 року між [PERSON] та Акціонерним товариством "БАНК ФОРВАРД" укладено кредитний договір № 200268439, за умовами якого [PERSON] було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за договором та надано кредиту у сумі 12 450, 44 грн. на строк 1461 день у період з 25 травня 2020 року по 25 травня 2024 року. [PERSON] зобов?язалась повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору № 200268439. Відповідно до п.1.1 та 1.2 кредитного договору № 200268439 Позичальник просить відкрити рахунок буде використовуватися для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованос кредитним договором та надати йому кредит шляхом зарахування суми Кредиту на Рахунок подальшого безготівкового перерахування з Рахунку згідно з дорученням Клієнта. Акціонерне товариство "БАНК ФОРВАРД" свої зобов?язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме передав грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору, що підтверджується виписками за кредитним договором. 25 липня 2024 року між Акціонерним товариством "БАНК ФОРВАРД" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір №GLlN426202/1 про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1 якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому Кредитору належні Банку, а Новий Кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців, зазначених у Додатку №1 до цього Договору. Так, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 200268439. Станом на 25 липня 2024 року заборгованість [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 200268439 складає 12 905, 45 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 11 147, 47 грн.; заборгованість за відсотками - 1 757, 98 грн.; заборгованість за комісією - 0, 00 грн. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку: Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України). Визначення факторингу міститься у ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Враховуючи наведене, Позивачем належним чином доведено факт отримання кредитних коштів Відповідачем, зокрема, попереднє підписання кредитного договору та ознайомлення з його умовами, в результаті чого боржник взяв на себе зобов`язання повернення кредиту, які він не виконав в повному обсязі, тобто не здійснював часткові та своєчасні погашення. У зв`язку з невиконання відповідачем вимог договору, у останнього утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 12 905, 45 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 11 147, 47 грн.; заборгованість за відсотками - 1 757, 98 грн.; заборгованість за комісією - 0, 00 грн. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідача, та повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн.

Outcome: approved