Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області 22 серпня 2025 року від надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільної дитини, яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 09 вересня 2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 05 грудня 2014 року та стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , 2008 року народження та [PERSON] , 2009 року народження у розмірі 450 грн на кожну дитину, у сумі 900 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Після розірвання шлюбу між сторонами фактичні сімейні відносини не припинилася, оскільки залишилися проживати разом, вели спільний побут та підтримували сімейні стосунки. У сторін народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] . Тривалий час сторони живуть окремо. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні. Крім того, позивач зверталася з проханням до відповідача матеріально підтримувати дитину, сплачувати аліменти на її утримання, але згоди щодо виконання відповідачем обов`язку утримувати дитину не досягнуто. Оскільки відповідач є здоровим та працездатним, тому може сплачувати аліменти на утримання дитини. Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 10 вересня 2025 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали суду від 10 вересня 2025 року та копія позовної заяви з додатками направлялися відповідачу за адресою реєстрації. Поштове відправлення № R067023823966, повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України вважається належним повідомленням особи. Відповідно у встановлений судом строк відповідач не скористався своїм правом подати до суду відзиву на позовну заяву, у зв`язку із чим суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Зі змісту свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 14 лютого 2008 року виконавчим комітетом Юрівської сільської ради Макарівського району Київської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Також зі змісту свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 09 лютого 2009 року виконавчим комітетом Юрівської сільської ради Макарівського району Київської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Макарівський районний суд Київської області заочним рішенням від 05 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірвав та стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , 2008 року народження та [PERSON] 2009 року народження аліменти у розмірі по 450 грн на кожну дитину, у сумі 900 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 03 липня 2014 року. Як вказала позивач, після розірвання шлюбу між сторонами фактично сімейні відносини не припинилася, оскільки вони залишилися проживати разом, вели спільний побут та підтримували сімейні стосунки. За час спільного проживання у позивача та відповідача народилася спільна дитина. Так, зі змісту свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 13 липня 2017 року Макарівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивач із дітьми: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (довідка видана старостою Юрівського старостинського округу Макарівської селищної ради від 14 серпня 2025 року № 115). Як зазначила позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити, станом на день звернення до суду із позовом шлюб між сторонами розірваний, дитина [PERSON] проживає разом з позивачем, яка одна не може забезпечення матеріальних потреб доньки. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття закріплений у статті 51 Конституції України. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 Сімейного Кодексу України). За приписами статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (частина друга статті 141 Сімейного кодексу України). Ураховуючи, що відповідач не заперечував проти позовних вимог позивача та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved