Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

ТОВ «Алекскредит» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 4334782 від 26 грудня 2020 року в розмірі 79 572 грн 00 коп. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 26 грудня 2020 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту № 4334782. Вказаний договір був підписаний електронним підписом [PERSON] . Відповідно до умов зазначеного договору відповідачці був наданий кредит на суму 12 000 грн 00 коп, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами протягом базового періоду 30 календарних днів з 26 грудня 2020 року до 25 січня 2021 року -0,77% за один день користування кредитом (акційна процентна ставка), після вказаного періоду 3% за один день користування кредитними коштами. Відповідачка [PERSON] брала на себе зобов`язання повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі, визначені договором про надання кредиту № 4334782 від 26 грудня 2020 року відповідно до Графіку сплати кредитних коштів. Свої зобов`язання за вищевказаним договором ТОВ «Алекскредит» виконало, перерахувавши [PERSON] грошові кошти 26 грудня 2020 року. Однак свої зобов`язання за договором про надання кредиту № 4334782 від 26 грудня 2020 року [PERSON] не виконувала, у зв`язку з чим станом за нею станом на 30 червня 2025 року утворилася заборгованість за вказаним договором на загальну суму 79 572 грн. 00 коп, яка включає в себе: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 12 000 грн 00 коп та заборгованість по процентам в розмірі 67 572 грн 00 коп. Оскільки заборгованість [PERSON] у добровільному порядку сплачена не була, то ТОВ «Алекскредит» звернулося з позовом до суду. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 вересня 2025 року було відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 45). Представник позивача ТОВ «Алекскредит» Попов Є.В. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. У вказаній заяві представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 72). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку (а.с.67), надала заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що позов визнає у сумі тіла кредиту 12 000 грн 00 коп та нарахованих процентів у розмірі 67 572 грн 00 коп (а.с. 75). Суд, дослідивши письмові докази, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Встановлено, що 26 грудня 2020 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту № 4334782 (а.с. 12). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір про надання кредиту № 4334782 від 26 грудня 2020 року був підписаний одноразовим ідентифікатором РS4334782 (а.с. 15зв). Згідно п.п. 1.1. -1.3. вищевказаного договору, за договором кредитодавець (п. 2.21. правил) надає позичальнику (п. 2.33. правил) кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування (надалі за текстом кредит (п. 2.20. Правил)), а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом (п. 2.35. правил) та інші платежі у відповідності до умов договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України гривні. Відповідно до п. 1.3. договору сума кредиту складає 12 000 грн 00 коп. Згідно п.п. 3.1.,3.2. договору про надання кредиту № 4334782 від 26 грудня 2020 року, сторони погодили, що строк дії договору встановлюється з дати укладення договору - з 26 грудня 2020 року до кінцевої дати виконання договору до 24 липня 2021 року. Датою укладення договору є дата підписання договору (акцептування позичальником оферти) та надання кредиту позичальнику. Пунктами 1.4.,1.5.,1.6. вищевказаного кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.3. цього договору, в безготівковій формі, шляхом перерахування суми кредиту на картковий рахунок (п. 2.19. Правил) позичальника. Розрахунок зобов`язань (п. 2.18. Правил) позичальника, строки виконання Зобов`язань, умови кредитування, а також дати початку періодів, дати платежів (дати закінчення періодів), загальні суми платежів, основна сума кредиту (п. 2.28. Правил), проценти за користування кредитом, розмір процентної ставки, орієнтовна реальна річна процентна ставка, абсолютне значення подорожчання кредиту, орієнтовна загальна вартість кредиту зазначаються у Графіку платежів (п. 2.6. Правил), який є додатком № 1 до цього договору. Окрім повного Графіку платежів у додатку № 1 до договору, наводиться окремий випадок повного Графіку платежів, який відповідає максимально ефективному користуванню кредитом (п. 2.25. Правил) за умови сплати позичальником всіх зобов`язань за договором у останній день базового періоду (п. 2.4. Правил). Згідно п 1.7 договору про надання кредиту № 4334782 від 26 грудня 2020 року нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку: -п.1.7.1. - у випадку користування кредитом менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 3,85% від визначеної в п. 1.3. цього договору суми кредиту; -1.7.2 - ставки нарахування процентів за користування кредитом за загальними умовами кредитування (п. 2.15. Правил) при укладенні договору: у базовий період протягом 30 календарних днів з 26 грудня 2020 року до 25 січня 2021 року (включно) у розмірі 0,77 % за один день користування кредитом (акційна процентна ставка (п. 2.1. Правил)); у спеціальний період (п. 2.41. Правил) протягом 180 календарних днів з 26 січня 2021 року до 24 липня 2021 року (включно) у розмірі 3% за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка (п. 2.35. Правил)). Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Свої зобов`язання за договором про надання кредиту № 4334782 від 26 грудня 2020 року ТОВ «Алекскредит» виконало (а.с. 18). Проте свої зобов`язання за вищевказаним договором [PERSON] не виконувала належним чином (а.с. 20-22). Станом на 30 червня 2025 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Алекскредит» за договором про надання кредиту № 4334782 від 26 грудня 2020 року становила 79 572 грн. 00 коп, та включала в себе: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 12 000 грн 00 коп, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за період з 26 грудня 2020 року до 24 липня 20210 року в розмірі 67 572 грн 00 коп (а.с. 20-22). Із заяви відповідачки [PERSON] від 27 листопада 2025 року, яка надана нею до суду вбачається, що відповідачка позов визнає у повному обсязі, зокрема, згодна з тим, що заборгованість за договором про надання кредиту № 4334782 від 26 грудня 2020 року складає: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12 000 грн 00 коп та заборгованість по нарахованим процентами у розмірі 67 572 грн 00 коп (а.с. 25). Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» слід стягнути заборгованість за договором про надання кредиту № 4334782 від 26 грудня 2020 року у загальній сумі 79 572 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved