Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Представник позивача Заставна О.В., в інтересах АТ «Ідея Банк» звернулася до Подільського міськрайонного суду Одеської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.05.2023 між\~АТ «Ідея Банк» та\~ [PERSON] було укладено угоду №С-302-013323-23-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Згідно кредитного договору відповідачка отримала кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку№ [NUMBER] . Процентна ставка за користування кредитом становить 66% річних (протягом пільгового періоду 0,01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і Інтернеті, зняття готівки, безготівкового переказу), яка є фіксованою протягом усього строку дії угоди та може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку визначеному цією угодою. Процентна ставка на прострочення суми кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії угоди 72% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних. Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 74000,00 грн. Враховуючи, що зобов`язання Банку щодо встановлення ліміту Кредитної лінії є для неї відкличними та безризиковими, визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснюється Банком в межах встановлено Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Останній платіж відповідачкою здійснено 27.09.2023. Отже, сума боргу відповідачки за Кредитним договором станом на 28.05.2025 становить загальна заборгованість 150792,77 грн., з яких прострочений борг 73573,15 грн.; прострочені проценти 77219,62 грн. Позивач повністю виконав свої зобов?язання згідно Кредитного договору. Станом на дату подання позовної заяви відповідачка не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за Кредитним договором, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 150792,77 грн. та судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 3028 грн. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 11.08.2025 цивільну справу за позовною заявою АТ «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано до Савранського районного суду Одеської області за територіальною підсудністю на підставі пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України (а.с.40). Згідно зі статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень статей 36, 37 ЦПК України, було визначено головуючого суддю Брюховецького О.Ю. передано йому вказану справу. Ухвалою судді Савранського районного суду Одеської області Брюховецького О.Ю. від 11.09.2025 відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 14.10.2025 за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подачі до суду відповіді на відзив, а відповідачу\~п`ятиденний строк для подачі заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів (а.с. 44-45). Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1761183 від 11.09.2025 вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.43). Так, відповідачку було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем її реєстрації, однак, поштова кореспонденція скерована на ім`я відповідачки повернута до суду без вручення, з підстав відсутності адресата за вказаною адресою (а.с.48). Представник позивача, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Разом з позовною заявою подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечуючи проти винесення заочного рішення. Відповідно до частини 3\~статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Слухання справи відкладено на 27.11.2025. Відповідачка [PERSON] в судове засідання призначене на 27.11.2025 не з`явилася, повідомлялася належним чином, до суду вдруге повернувся конверт з відміткою Укрпошти про те що «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.49). Також, інформація про час та місце розгляду справи була розміщена на веб-сайті «Судова влада» в розділі «Найближчі слухання». Отже, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідачки про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів. Таким чином, правом подати відзив відповідачка [PERSON] не скористалася. До суду не надходило клопотань сторін про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б). За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.05.2023 у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до пункту 3 частини 8\~статті 128\~ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Отже, відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання, однак про причини неявки суд не повідомила, як і не надала відзив на позовну заяву. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідачка не скористалася. Згідно з частиною 8\~статті 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. У відповідності до приписів статті 280\~ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до частини 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За приписами статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79\~ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61,). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123). Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Суд встановив, що між позивачем АТ «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] була укладена угода про відкриття та обслуговування кредитної картки та страхування С-302-013323-23-980 від 25.05.2023. Згідно пункту 4.1 вказаної угоди вбачається, що максимальний розмір кредитної лінії становить 200000,00 грн зі строком дії 12 місяців з автоматичною пролонгацією за умови виконання клієнтом умов угоди та/або за відсутності заперечень з боку сторін щодо пролонгації. Такі заперечення сторони надають одна одній не пізніше 30 днів до дати закінчення строку дії кредитної лінії. Банк повідомляє клієнта про відмову у пролонгації шляхом надсилання SMS повідомлення на фінансовий номер клієнта (або письмово на адресу проживання клієнта, або формі електронного документа на електронну пошту клієнта, зазначену в угоді). Клієнт повідомляє банк про відмову від пролонгації строку дії кредитного ліміту шляхом письмового звернення до банку. Крім того, з пункту 4.2 вказаної угоди вбачається, що розмір Кредитної лінії у дату укладання Угоди, становить 74000,00 грн. та може бути змінений в межах Максимального розміру за ініціативою Банку або Клієнта з дотриманням вимог ДКБОФО. Відповідно до пункту 4.3 вказаної угоди вбачається, що процентна ставка за користування Кредитом становить 66% річних (протягом пільгового періоду 0,01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі Інтернеті, зняття готівки, безготівкового переказу), яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку визначеному цією угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії угоди 72% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 125,78% річних та орієнтовна загальна вартість кредиту становить 355125,70 грн., які розраховані з наступним припущенням: клієнт використав всю суму кредиту в перший день угоди у спосіб, який передбачає максимальні витрати на отримання коштів кредиту; протягом дії угоди здійснював сплату тільки обов`язкового платежу; залишок заборгованості повністю повернув в останній день дії угоди. Крім того, з вказаної угоди вбачається, що відповідачка [PERSON] погодилася з умовами угоди про що засвідчила своїм власним підписом (а.с. 17-20). З паспорту споживчого кредиту «CB WHITE XL INS» вбачається, що сума /ліміт кредиту становить 200000,00 грн; строк кредитування 12 місяців; процентна ставка відсотків річних 66 % (протягом пільгового періоду 0,01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і інтернеті, зняття готівки, безготівкового переказу); загальні витрати за кредитом становлять 155125,70 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту 355125,70 грн; реальна річна ставка відсотків річних 125,78 % (а.с.21). Крім того, з паспорту споживчого кредиту вбачається, що відповідачка підтвердила отримання всіх необхідних пояснень про що засвідчила своїм підписом (а.с.21 на звороті). Матеріали справи містять згоду [PERSON] про доступ на безстрокове збирання, накопичення, використання та обробку її персональних даних (а.с. 22). Крім того, матеріали справи містять публічну пропозицію АТ «Ідея Банк» про приєднання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.4-16). З виписки по рахунку клієнта від 28.05.2025 вбачається, що сума обов`язкового платежу становить 150792,77 грн.(а.с.23-24). З довідки розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за кредитним договором у [PERSON] перед позивачем становить 150792,77 грн. з яких 73573,15 грн. прострочений борг; 77219,62 грн. прострочені проценти (а.с.25). Крім того, матеріали справи містять вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань адресовану [PERSON] (а.с.26) та статут АТ «Ідея Банк» (а.с.27-28). Відповідно до частини 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно з частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України\~передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із частиною 1\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Приписами статей\~610,\~611 Цивільного кодексу України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Суд зазначає, що позивачем доведено факт отримання кредиту та наявності заборгованості у відповідачки. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. З позовом про визнання недійсним договору №С-302-013323-23-980 від 25.05.2023 [PERSON] до суду не зверталася. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. За правилами частини 3 статті\~12, частини 1 статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, а також той факт, що відповідач взяті на себе за договором та угодою зобов`язання не виконує, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність їх задоволення. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. Документально підтверджені судові витрати позивача складають 3028 грн.

Outcome: approved