Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідачки. 1. 16.02.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі позивач та/або ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»), в особі представника, звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідачка та/або позичальник) з вимогами про стягнення заборгованості за Договором позики № 3416710 у розмірі 60768,00 гривень та понесених позивачем судових витрат, які складаються зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 29.10.2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачкою було укладено Договір позики № 3416710, відповідно до умов якого товариство надало відповідачці позику в розмірі 12000,00 гривень на умовах визначених договором. Строк надання грошових коштів за Договором позики наступив, але відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 09.02.2022 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 09/02-2022, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 3416710 від 29.10.2021 року. 10.01.2023 року було укладено Договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором позики № 3416710 від 29.10.2021 року. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом станом на 09.01.2024 року становить 152928,00 гривень, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 12000,00 гривень; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 140928,00 гривень. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 60768,00 гривень, яка включає в себе заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) в розмірі 12000,00 гривень та заборгованість за відсотками в розмірі 48768,00 гривень. У зв`язку з викладеним у позивача виникло право на звернення до суду з вказаним позовом. 3. 21.05.2024 року на адресу суду, через підсистему «Електронний суд», від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, яким просила у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що що доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості є рішення суду, що вступило в законну силу або документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм чинного законодавства, а розрахунок заборгованості, як доказ розміру заборгованості, судом не може бути прийнято до уваги, оскільки він не є первинним документом бухгалтерського обліку, що вміщує записи про здійснені операції, розрахунок суми заборгованості, а є тільки набором арифметичних дій, не підтверджений жодним належним та допустимим доказом у відповідності до ст.ст. 77-78 ЦПК України та підписаний представником Товариства по справі. Окрім того, звертає увагу суду на те, що в розрахунку заборгованості, зробленому ТОВ «Вердикт капітал», а не позивачем, наявні вагомі розбіжності, а саме, заборгованість за відсотками за один і той же період нарахована два рази ( з 09.02.2022 року по 09.01.2023 року 79998,00 гривень, і за цей же період з 09.02.2022 року по 09.01.2023 року 40602,00 гривні). (а.с. 77-80) 4. 01.07.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення де пояснив, що Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідачки відповідно до норм ЗУ «Про електронну комерцію» та Цивільного кодексу України. Будь-яких доказів того, що персональні дані відповідачки були використані для укладення Договору від її імені, відповідачкою не надані. Правомірність укладеного договору відповідачка не оскаржувала. Відповідачка не надала жодної виписки по своєму картковому рахунку на підтвердження обставин ненадходження грошових коштів на рахунок відповідачки за вказаним Договором позики. (а.с. 82-92) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 5. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с. 4) 6. 01.07.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. (а.с. 93-95) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 7. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2024 року справа № 496/1203/24 була передана на розгляд головуючій судді Трушиній О.І. (а.с. 49) 8. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 9. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 19.02.2024 року було прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 51-52) 10. У зв`язку з поданням заяви про відставку та звільненням [PERSON] з посади судді Біляївського районного суду Одеської області, Розпорядженням керівника апарату суду Доня С.С. № 156 від 23.01.2025 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ. (а.с. 127) 11. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2025 року справа № 496/1203/24 була передана на розгляд головуючій судді Портній О.П. (а.с. 128) 12. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 19.08.2025 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. (а.с. 156-157) 13. Верховний Суд у своїй Постанові від 29.04.2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 14. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 15. Судом встановлено, що 29.10.2021 року [PERSON] звернулася до ТОВ «МАНІФОЮ» з метою отримання кредиту, в зв`язку з чим ознайомилася з Паспортом позики (зворотній а.с. 10-12) та уклала з товариством Договір позики № 3416710 (а.с. 5-8) з додатком № 1, яким є Розрахунок за Договором позики № 3416710 від 29.10.2021 року та Графік нарахування процентів за користування позикою в межах строку позики, визначеного Договором (а.с. 9). 16. Відповідно до умов договору позикодавець надає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Тип позики короткострокова; мета отримання придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума 12000,00 гривень; строк позики до 08.11.2021 року (10 днів). Базова процентна ставка за позикою, фіксована 1,99% від суми позики за кожний день користування позикою. 17. Відповідно до Розрахунку за Договором позики № 3416710 від 29.10.2021 року, дата видачі позики/дата платежу 29.10.2021 року/08.11.2021 року, кількість днів 10, чиста сума позики/сума платежу за розрахунковий період, грн 12000,00/13313,40, реальна процентна ставка 4330%, загальна вартість кредиту 13313,40 гривень. 18. ТОВ «Універсальні платіжні рішення» листом № 2782_230331154142 від 31.03.2023 року повідомило ТОВ «МАНІФОЮ» про успішно перераховані кошти на платіжну картку клієнта: 29-10-2021 14:38:58 на суму 12000,00 гривень, маска картки [NUMBER] , № транзакції в системі iPay.ua 116909343, призначення платежу: зачислення 12000 грн на карту [NUMBER] . (зворотній а.с. 12) 19. АТ «КБ «ПриватБанк» листом № 20.1.0.0.0/7-250910/40571-БТ повідомило суд, що на ім`я [PERSON] у банку емітовано картку № [NUMBER] на яку 29.10.2021 року було перераховано 12000,00 гривень. (а.с. 161) 20. З розрахунку заборгованості, зробленого ТОВ «МАНІФОЮ» за період з 29.10.2021 року по 28.12.2021 року, вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] згідно Договору позики № 3416710 від 29.10.2021 року складає 20328,00 гривень, яка складається з заборгованості за сумою позики 12000,00 гривень та заборгованості по процентам 20328,00 гривень. (а.с. 14) 21. 09.02.2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» (Клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (Фактор) укладено Договір факторингу № 09/02-2022 (а.с. 17-19), відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 21696842,26 гривні, а Фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і боржниками. 22. ТОВ «Вердикт Капітал» свої зобов`язання за Договором факторингу виконало в повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення № 0329670000 від 09.02.2022 року. (зворотній а.с. 19) 23. З копії Реєстру Боржників до Договору факторингу № 09/02-2022 від 09.02.2022 року, від 09.02.2022 року (а.с. 20-21) та витягу з нього (а.с. 22) вбачається, що до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , № договору 3416710 від 29.10.2021 року, загальна сума боргу 32328,00 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 12000,00 гривень, заборгованість по відсоткам 14328,00 гривень. 24. З розрахунку заборгованості, зробленого ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 09.02.2022 року по 09.01.2023 року, вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] згідно Договору позики № 3416710 від 29.10.2021 року складає 152928,00 гривень, яка складається з заборгованості за сумою позики 12000,00 гривень, заборгованості за відсотками на дату відступлення 20328,00 гривень та процентів нарахованих згідно договору 120600,00 гривень. (а.с. 15) 25. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (Первісний кредитор) та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Новий кредитор) укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (а.с. 23-25), відповідно до умов якого Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за Договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором. 26. З копій Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року, від 10.01.2023 року (зворотній а.с. 25), Додаткової угоди № 1 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, від 29.12.2023 року (а.с. 26-28), змін до Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року (зворотній а.с. 28-29) та Витягу до нього (а.с. 30) вбачається, що до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , № договору 3416710 від 29.10.2021 року, загальна сума боргу 152928,00 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 12000,00 гривень, заборгованість по відсоткам 140928,00 гривень. 27. З розрахунку заборгованості, зробленого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за період з 10.01.2023 року по 09.01.2024 року, вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] згідно Договору позики № 3416710 від 29.10.2021 року складає 152928,00 гривень, яка складається з заборгованості за сумою позики 12000,00 гривень, заборгованості за відсотками на дату відступлення 140928,00 гривень. (а.с. 16) V. Оцінка Суду. 28. В ч. 1 ст.\~14\~ЦК України закріплено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 29. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 30. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 31. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 32. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 33. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання це таке правовідношення, в якому правомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник. 34. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. 35. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 36. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 37. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 38. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 39. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 40. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. 41. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 42. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 43. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 44. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 45. Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 46. Відповідно до ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 47. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 48. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 49. Обґрунтовуючи право на стягнення заборгованості за Договором позики № 3416710 від 29.10.2021 року, позивач надав суду копії вказаного Договору з додатками до нього, листи ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та АТ «КБ «ПриватБанк», копії Договору факторингу № 09/02-2022 від 09.02.2022 року та Договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року та розрахунки заборгованості. 50. Представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за відсотками за Договором позики № 3416710 від 29.10.2021 року у сумі 48768,00 гривень при цьому, розрахунок заборгованості за відсотками здійснено після закінчення строку дії кредитних договорів. 51. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 52. Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. 53. Тобто, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 54. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18, п.п. 53, 53) та від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16 (п. 6.19). 55. При цьому, очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. 56. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України. 57. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. 58. Відповідна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16. 59. Нарахування Банком відповідачу за вищезазначеними договорами відсотків на прострочену заборгованість та відсотків за користування кредитом після закінчення строку дії договорів 08.11.2021 року є безпідставним. 60. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Київського апеляційного суду № 363/669/23 від 11.01.2024 року. 61. Підтверджень пролонгації позивачем не надано. Натомість Договір позики № 3416710 від 29.10.2021 року містить чіткий строк користування кредитом, тобто з 29.10.2021 року до 08.11.2021 року, а згідно Розрахунку за Договором позики № 3416710 від 29.10.2021 року та Графіку нарахувань процентів за користування позикою в межах строку позики, визначеного Договором, розмір процентів за користування кредитом 1313,40 гривень, всього 13313,40 гривень. 62. Оскільки, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 63. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до відповідачки в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсоткам підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідачки підлягає за Договором позики № 3416710 від 29.10.2021 року прострочена сума заборгованості в розмірі 12000,00 гривень та заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 1313,40 гривень, разом 13313,40 гривень. 64. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. 65. За змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 66. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 67. Відповідно положень ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 68. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 69. Таким чином, з огляду на викладене вище, виходячи із фактичних обставин справи, умов чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 70. Також, відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. 71. Частинам 10, 11 ст. 265 ЦПК України кореспондують норми ч.ч. 11, 12 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», які конкретизують порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за алгоритмом (формулою), визначеним у рішенні суду. Зокрема врегульовано, що якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку. 72. Правила ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України встановили виняток із зазначеного загального правила, надавши суду повноваження за результатами з`ясування характеру та правової природи матеріальних відносин між сторонами у справах про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, продовжити нарахування відсотків або пені на період після ухвалення такого судового рішення. Правова мета приписів ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України передовсім полягає у наданні суду повноважень поширити дію постановленого ним рішення і продовжити нарахування пені або відсотків на майбутнє поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті заявлених позовних вимог про стягнення відповідних пені або відсотків, що має на меті позбавити кредитора потреби звертатися до суду з позовом про стягнення пені або відсотків за наступні періоди невиконання зобов`язання після того, як було ухвалено судове рішення. Формулювання вказаних норми процесуального права визначають право, а не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідача, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великою Палати Верховного Суду від 05.06.2024 року у справі № 910/14524/22. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 73. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 74. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 75. Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року справа № 826/1216/16, від 12.09.2019 року справа № 9901/350/18. 76. Представник позивача надав копію Договору № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року (зворотній а.с. 41-42), копію Прайс-листа (а.с. 43), копію заявки на надання юридичної допомоги № 780 від 02.01.2024 року (а.с. 45), копію витягу з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року, від 08.01.2024 року (а.с. 46) та копію платіжної інструкції № 0406010000 від 10.01.2024 року (а.с. 44). 77. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 78. Як вбачається з вищевказаних документів, позивач за надання правничої допомоги сплатив 17000,00 гривень. Суд позов позивача задовольнив частково на загальну суму 13313,40 гривень. Відповідно на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3724,70 грн (13313,40 грн (задоволені позовні вимоги) х 100% : 60768,00 грн (заявлені позовні вимоги) = 21,91 % (процент задоволених позовних вимог); 17000,00 грн (загальні судові витрати) х 21,91% : 100% = 3724,70 грн). 79. Також, як вбачається з наданої копії платіжної інструкції № 0409430080 від 25.01.2024 року (а.с. 47), позивач за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди, сплатив судовий збір в розмірі 3028,00 гривень, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 663,39 гривні (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 13313,40 грн. ? 3028,00 грн. ? 60768,00 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial