Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 травня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу в подружжя народилися двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Із її слів, спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з його систематичним зловживанням спиртними напоями, що призводило до постійних конфліктів та створювало напружену обстановку в сім`ї, унеможливлюючи нормальне спільне проживання. Позивачка вказує, що шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо за різними адресами, спільного господарства не ведуть, наміру на примирення та збереження сім`ї вона не має. На переконання позивачки, збереження шлюбу є неможливим і суперечить як її особистим інтересам, так і інтересам дітей, у зв`язку з чим вона просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 28 вересня 2025 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивачки адвокат Гренджа В. Ю. подала заяву, в якій висловила прохання розглядати справу без її участі та участі довірительки, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлявся про дати, час та місце розгляду справи шляхом спрямування за останнім відомим місцем проживання судових повісток, а також шляхом розміщення виклику у судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України. Оскільки зі змісту заяви представника позивачки не вбачається заперечень проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що між сторонами 05 травня 2012 року зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Згідно з положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, взаємну повагу та сімейні стосунки, які є необхідною основою подружнього життя, а також відсутні будь-які реальні підстави для їх примирення, суд приходить до висновку, що подружні відносини фактично припинилися. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з подружжя та не відповідають інтересам дітей. За таких обставин шлюб між сторонами існує лише формально і підлягає розірванню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, сплачений нею судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved