Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що 30.08.2014 між ним та відповідачкою було укладено шлюб. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає зі своєю матір`ю. Зазначив, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, у сторін різні погляди на вирішення сімейних питань, через що між ними виникають суперечки та непорозуміння. Почуття любові та поваги один до одного у сторін втрачено. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняв остаточно, змінювати його позивач не має наміру, оскільки сторони неодноразово намагалися примиритись, що виявилось безрезультатним. Даний шлюб суперечить інтересам позивача, адже постійні сварки та суперечки впливають на його життя, здоров`я та на процес виховання дитини. Позивач подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, строк на примирення не давати, до збереження шлюбних стосунків не примушувати. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, у зв`язку з чим суд розглянув справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. З актового запису про шлюб № 195, отриманого позивачем шляхом подання запиту на цифрові копії документів від 14.04.2025 через застосунок «Дія» встановлено, що 30 серпня 2014 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що цього ж дня виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зроблено актовий запис № 195 від 30.08.2014 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження № 05, отриманим позивачем шляхом подання запиту на цифрові копії документів від 14.04.2025 через застосунок «Дія». Як вбачається з матеріалів справи, подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, вони проживають окремо, шлюбних стосунків між собою не підтримують. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України, згідно з якою, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини, утримання та порядку її виховання, поділу спільного майна сторонами не заявлено. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи висновок суду про задоволення позову, з відповідачки на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved