Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позивач мотивував свої вимоги тим, що 29.11.2023 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №76995855. Даний договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 8500,00 грн, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до розділу 2 Договору, строк кредитування 29 днів, процентна ставка (базова) 2,5% на день. ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» свої зобов`язання а кредитним договором виконало, надало позичальникугрошові коштишляхом їх перерахування накарту позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач не виконував взяті насебе зобов`язанн, ящо спричинило виникнення простроченої заборгованості. 22.05.2024 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ«Свеа Фінанс» (до перейменування «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна») було укладено договір факторингу №01.02-14/24,\~відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне АгентствоНеобхідних Кредитів» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги первісного кредитора, в тому числі і до відповідача за вищевказаним договором. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №01.02-14/24, заборгованість [PERSON] за договором позики №76995855 станом на дату відступлення склала 24381,10 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 6342,98 грн., заборгованість по відсотках - 18038,12 грн. Оскільки новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснював, розмір заборгованості станом на дату подання позовної заяви залишився незмінним. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань та непогашенням заборгованості за договором позики позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 24381,10 грн., а також судові витрати 2442,40 грн судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.00 коп. Позивач в судове засідання не з`явився, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України клопоче про розгляд справи у його відсутність, вимоги, викладені в позові, підтримує та просить їх задоволити. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, якиймістить заперечення на нього. Наводить аргументи про те, що ним частково сплачно кредитну заборгованість, і при цьому первісний кредитор ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» не мало до нього жодних претензій, про кредиторську заборгованість перед позивачем йому стало відомо зі змісту позовної заяви, примірник якої він отримав. Окрім того, зазначає, що про відступлення прав вимоги йому невідомо. Зауважує у відзиві, що з 20.10.2025 призваний до Збройних Сил України на підставі Указу Президента України «Про загальнумобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022. Відтак, вважає, що відносно нього підлягають застосуванню положення п.15 ст.14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» (військовослужбовці, які мають кредитні зобов`язання перед банком, мають право на звільнення від сплати відсотків за користування кредитом). У зв`язку із наведеним просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи суд відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК Українине вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягаєзадоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 листопада 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено договірпозиви №76995855. Згідно п. 1 Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики. Відповідно до Договору, сума позики становить 8500 грн., строк позики 29 днів . Процентна ставка (базова, фіксована) становить 2,5 %, дата надання позики 29 листопада 2023 року, дата повернення позики 27 грудня 2023 року. Знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 0,875% в день, процентною ставкою за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2.70% в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1081,20%, орієнтовна загальна вартість позики 10656,88 грн. Даний договір та додаток до нього у виді Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит із зазначенням персональних даних та рахунку для перерахування кредитних коштів підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором buurcowF2M відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, 29.11.2023 відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором buurcowF2M підписано паспорт споживчого кредиту (стандартизована форма), який дублює вище умови щодо суми, строку кредитування, розміру процентів, відсотків річних. На виконання умов договору, 29.11.2023 було здійснено переказ коштів в сумі 8500,00 грн.; відправник ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», картка отримувача № [NUMBER] , отримувач [PERSON] 22.05.2024 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ«Свеа Фінанс» (до перейменування «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна») було укладено договір факторингу №01.02-14/24,\~відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне АгентствоНеобхідних Кредитів» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги первісного кредитора, в тому числі і до відповідача за вищевказаним договором. Згідно з п. 3.1.3 договору факторингу право вимоги переходить до ТОВ «Свеа Фінанс» з моменту підписання договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договором позики. Разом з правами вимоги фактору переходять всі інші пов`язані права в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав за договором. Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Свеа Фінанс» було підписано реєстр боржників до договору факторингу №01.02-14/24, згідно з яким ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за договором позики №76995855 від 29.11.2023 на суму 24381,10 грн., яка складає 6342,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 18038,12 грн. - заборгованість по процентам за користування. 23.05.2024 ТОВ «Свеа Фінанс» здійснило оплату за договором факторингу, що стверджується відповідною платіжною інструкцією №9632 від 23.05.2023. Заборгованість [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості від 29.11.2023 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». При цьому суд не погоджується із твердженнями відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, щодо ненадання позивачем належних, достатніх та допустимих доказів належного повідомлення боржників/поручителів про укладення договору факторингу, оскільки, із правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 23.09.2015 року по справі №6-979цс15, вбачається, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач з будь яких підстав не отримав вище зазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в договорі позики, і таке виконання було б належним у відповідності до положень статті 516 ЦК України. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах,встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми має наслідком його нікчемність (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частинами 1, 2статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 ст.1054 та частини 2 ст.1050 Цивільного Кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За змістом ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зав`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Пунктом 16 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, щовійськовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації протиУкраїни, їх дружинам (чоловікам) - штрафнісанкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціямиусіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а такожпроценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Частиною 9\~статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»\~визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час. Як вбачається із довідки №1/2203/С, виданої 20.10.2025 командиром військової частини [NUMBER] , [PERSON] з 20.10.2025 перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . Судом при цьому враховується, що договір позики №76995855, укладено 29.11.2023, а на військовій службі [PERSON] перебуває з 20.10.2025. Згідно з умовами договору позики строк позики/строк договору складає 29 днів, дата надання позики 29.11.2023, датою повернення позики (останній день) є 27.12.2023. З огляду на вище наведені обставини вимоги позивача про стягнення з [PERSON] відсотків за договором позики, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, підлягають задоволенню з врахуванням періоду з дати укладення договору позики 29.11.2023. При цьому суд не погоджується з твердженнями відповідача про те, що він, як військовослужбовець згідно п.15 ст.14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» звільняється від сплати процентів за договором позики №76995855 від 29.11.2023, оскільки, договір укладено [PERSON] , не будучи військовослужбовем, перебуває на війській службі з 20.10.2025, тобто, через понад півтора року після останнього дня повернення позики/кредиту (27.12.2023), протягом зазначеного періоду відповідачем не погашалася кредитна заборгованість, що фактично стверджується [PERSON] у поданому відзиві на позовну заяву, в якому вказується на те, що про наявність заборгованості по кредитту він дізнався із позовної заяви. Суд при цьому зауважує, що при укладенні 29.11.2023 договору позики №76995855 волевиявлення сторін було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено у формі, встановленій законом, та був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме, отримання кредитних коштів [PERSON] , як позичальником. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» перед укладенняи договору позики всю передбачену законодавством інформацію. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.02.2024 у справі №911/94/23 виснував, що договір, який є обов`язковим для його сторін, містить в собі погоджені ними умолви, на яких сторони домовилися реалізувати свої права та обов`язки, тобто виконати свою частину зобов`язання. Кожна зі сторін у зобов`язанні після узгодження своєї волі, вираженої у формі договору, має розумні сподівання добросовісного дотримання і виконання домовленостей з боку іншої сторони. Окрім того, суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони Українивід 21 серпня 2014 року №322/2/7142.Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Такого роду правовий висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04.09.2024 по справі справа №426/4264/19. Як свідчать матеріалаи справи, [PERSON] не надано кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до Закону Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідач не звертався до кредитора для припинення нарахування штрафних санкцій, процентів за користування кредитом. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення суми кредиту, що є істотним порушенням договорів кредиту та позики, укладених між сторонами, оскільки, Кредитор внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати суму кредиту та суму відсотків за користування даним кредитом, на що позивач розраховував при укладенні договору, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборговану суму відповідно до кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення кредитної заборгованості. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» від 19.11.2024, №4059-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривні 00 копійок. Відтак, сума судового збору, що підлягає до сплати за звернення юридичної особи до суду із позовною заявою майнового характеру становить не менше 3028 гривень та не більше 1059800 гривень. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду 11.08.2025, судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок, про що свідчить платіжна інструкція кредитового переказу коштів №177 від 11.08.2025 (а.с.1), оскільки, позовну заяву подано ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому позивачем сплачено судовий збір у відповідності до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті ; Закону України «Про судовий збір» (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімумум для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та розраховано з урахуванням положень ч.3 ст.4 вище вказаного Закону, тобто із застосуванням пониженого коефіцієнту 0,8 (3028,00 грн. х 0,8=2422,40 грн.). Вище викладене дає суду підстави для задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» понесених ним при зверненні до суду судових витрат, зокрема, судового збору в сумі 2422,40 грн. 29.08.2025 через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» представником позивача Паладіч А.О. скеровано заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить зменшити позовні вимоги в частині стягнення судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, відшкодування витрат на правову допомогу, тому просить стягнути із відповідача лише витрати у вигляді судового збору. На підставі ст., ст.525, 526, 538, 549- 551,611, 614, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved