Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Позивач ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] (змінила прізвище після укладення шлюбу на [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором від 08.09.2023 року № 845106374 у розмірі 32138,16 грн., з яких 6800,00 грн. заборгованість по кредиту, 25338,16 грн. - проценти за користування кредитом, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі сплати судового збору та витрати на правову допомогу, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач на підставі Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» (що укладений внаслідок укладання договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс»;№10/1024-01 від 10.10.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК Онлайн Фінанс») є новим кредитором за Кредитним договоромвід 08.09.2023 року № 845106374, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , за яким у [PERSON] виникла заборгованість. Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідача судом у встановлений строк не отримано. 04.09.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшов Відзив на позовну заяву ТОВ «Юніт капітал» в якому вважаєпозов безпідставним, надуманим танеобґрунтованим виходячи з наступного.Так,на підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора позивачем не надано належних доказів, що підтверджують перехід до позивача прав вимог у сумі, яка вказана в додатках до договору факторингу.Правова природа договору відступлення права вимоги полягає в заміні первісного кредитора новим у межах існуючого зобов`язання. Таким чином, відступлення права вимоги може стосуватися лише дійсних прав, що існують на момент їх передачі.Між тим, вважає, що позивач не надав належних доказів переходу права вимоги до нього за кредитним договором, зокрема:Реєстр прав вимоги не містить достатніх даних, що підтверджують обсяг та зміст переданих прав, зокрема інформації про залишок заборгованості, підстави її нарахування, дату на яку розраховано розмір заборгованості та відомостей про передачу кредитної справи;Витяг із реєстру (сторінка з даними про відповідача) не має підписів та печаток, що робить його неналежним доказом згідно зі ст. 76 ЦПК України, оскільки неможливо встановити, чи дійсно дана сторінка є частиною реєстру; позивач не надав доказів сплати за договором факторингу, що є обов`язковим для підтвердження реального переходу прав, зокрема за кредитну заборгованість відповідача. Відповідно до позовної заяви, 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло, зокрема, право вимоги до відповідача за Кредитним договором.Однак, договір факторингу укладено 28.11.2018 р., тобто майже за 5 років до того моменту, коли було укладено кредитний договір - від 08.09.2023 №845106374.Також зазначає, що позивачемнедоведено погодження наданих кредитних умов. Відповідач не погоджується, щозазначений вище Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер телефону відповідача. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявний в матеріалах справи Кредитний договір (у вигляді паперової копії) було створено у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що він підписувався електронним підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа.Наголошує, що вонане укладала/підписувала Договір кредиту, в редакції, яку долучає представник позивача в якості копії до позовної заяви, не погоджувала відповідні процентні ставки та кабальні умови кредитування.Щодо строку кредитування та нарахованих відсотків зазначає, що відповідно до договору від 08.09.2023 №845106374 з ТОВ«Манівео Швидка Фінансова Допомога», кредит надається в сумі 6800,00 грн. (п. 2.1., 2.3. Договору) строком на 30 днів, а саме до 08.10.2023 р. (п. 7.1. Договору), нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за ставкою 0,60% від суми кредиту за кожен день користування до 08.10.2023 (п. 8.3.1).Аналогічні відомості щодо строку кредитування внесено в заявку на отримання грошових коштів, яка є основним та найбільш зрозумілим документом для споживача.При цьому жодних посилань на докази того, що відповідачем, як позичальником, вчинено певні дії, які б об`єктивно свідчили б про волю і бажання здійснити пролонгацію кредиту (підписана додаткова угода, додатковий договір, звернення про пролонгацію тощо), разом з позовом не надано. Укладаючи договір, споживач розраховує тільки на проценти протягом базового строку кредитування, в даному випадку в період з 08.09.2023 - 08.10.2023 року, щовідповідає правовій природі та економічному сенсу мікропозики, основною ознакою якої є короткостроковість. Тому укладаючи договір неможливо було передбачити, що позивач буде нараховувати проценти після 08.10.2023 р. Відповідач вказує, що у позивача, окрім зазначеного, такожвідсутні докази перерахування їй коштів (тіла кредиту). Не відомо, кому належить картковий рахунок, на який переказано дані кошти, оскільки цей лист-доручення не містить ідентифікуючих даних про неї (із фрагментів номеру карти, що відображені в повідомленні, неможливо встановити належність карти (рахунку) саме їй).Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та судові витрати покласти на позивача. 22.09.2025 від представника ТОВ «Юніт Капітал» Хлопкової М.С. до суду надійшли Додаткові пояснення у справі у яких частково викладено аналогічну позицію щодо спірних правовідносин, яка зазначена у позовній заяві. Вказує, що укладення кредитного договору відбувається відповідно до Алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системіТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».При заповненні Заявки на кредит відповідач особисто обравдля себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися зумовами Договору перед його підписанням.Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однієюстороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою,яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняттяцієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.Доказами накладеннями електронного підпису з одноразовимідентифікатором є QRкод - матричний код (двовимірний штрих-код), якиймістить інформацію щодо підписанта електронного договору і призначенийдля сканування за допомогою мобільного пристрою, сканера штрих-коду зметою швидкої та безпомилкової ідентифікації Договору позичальника.Одноразовий персональний ідентифікатор - BXTM-8332 направлено відповідачу 08.09.2023 о 13:52:43 год. на номер мобільного телефонувказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів [NUMBER] ,одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачем у відповіднеполе в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 08.09.2023 о13:53:07.Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога`виконало взяті на себе зобов`язання та платіжним дорученням ініціювало переказкоштів в загальній сумі 6800,00 грн. на картковий рахунок відповідача.На підтвердження позовних вимог позивачем надано платіжне доручення №7d9dc20b-dd74-4bf7-95e3-fce81ecd1f64 від 08.09.2023 з відміткою Товариства.В свою чергу, відповідачемжодних доказів, що спростовують вимоги позивача або докази неотриманнякредитних коштів не надано.Щодо переходу права вимоги за кредитним договором до позивача зазначає, щоТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та між ТОВ ТаліонПлюс (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від28.11.2018 строк дії цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповіднодо п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності змоменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину.В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс`уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 якими продовжено строк діїдоговору до 31 грудня 2024 року. Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору тадодаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно,а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024.21.11.2023 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №259 до Договоруфакторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод донього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача назагальну суму 16 940,16 грн.10.10.2024 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 до Договоруфакторингу №10/1024-01 від 10.10.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК«Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму32138,16 грн.04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу№04/06/25-Ю. Згідно витягу з Реєстру боржників від ТОВ «ФК «ОнлайнФінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача назагальну суму 32138,16 грн.Щодо оплати за договором факторингу вказує, що оскільки в договорах факторингу чітко визначено, що моментом набуттяправа вимоги є підписання Реєстру прав вимог або Реєстру боржників таАкту прийому-передачі реєстру, позивач належним чином довів фактпереходу права вимоги.Щодо нарахування відсотків за кредитним договором зазначає, що відповідач особистообрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогуознайомитися з умовами Договору перед його підписанням.Відповідно до п. 8.3.1. за період від дати видачі кредиту до 08.10.2023 р. (включно)проценти нараховуються за процентною ставкою 219,00 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,60 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (дисконтна процентна ставка).Згідно з п. 8.4. після закінчення дисконтного періоду кредитування процентинараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків вдень від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний денькористування ним.Надалі відбулося відступлення права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс».У період 22.11.2023-04.02.2024 нарахування відсотків продовжувалось за тієюж процентною ставкою.В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» відбулося відступлення права вимоги до ТОВ«Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яке в подальшому перейшло до позивача задоговором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025. Наступним Фактором жодних нарахувань за кредитнимдоговором не здійснювалось.Отже, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитнихзобов`язань, утворилась загальна заборгованість у сумі 32138,16 грн., в тому числі затілом 6800,00 грн. та за відсотками 25 338,16 грн.Позивач у свої позовній заяві користувавсябезпосередньо статтею 625 ЦК України. Сторони в кредитному договорі узгодили, що проценти,нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від датизакінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами закористування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України (відповідно до п.12.4. Кредитного договору). Просить задоволити позовну заяву в повному обсязі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Ознайомившись із матеріалами справи суд приходить до наступного. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно договорувід 08.09.2023 року № 845106374 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] ,у формі електронного документа з використанням електронного підпису, було укладено кредитний договір за яким товариство зобов`язалось надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 6800,00 грн. на умовах строковості, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту, на період строку нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,60 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Згідно з п. 8.4. після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків вдень від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.Сторони в кредитному договорі узгодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України (відповідно до п.12.4. Кредитного договору). На виконання умов договорувід 08.09.2023 року № 845106374, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало 08.09.2023 року грошові кошти в сумі 6800,00 грн. на банківську карту [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджується копією платіжного доручення № 7d9dc20b-dd74-4bf7-95e3-fce81ecd1f64 від 08.09.2023. Ухвалою судді від 27.08.2025 задоволено клопотання представника позивача та витребувано в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки за номером№ 5168-75XX-XXXX-1214 [PERSON] , а також підтвердження факту зарахування коштів 08.09.2023 на дану платіжку картку банком-емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк», у сумі 6800 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договоромвід 08.09.2023 року № 845106374, утворилась загальна заборгованість у сумі 32138,16 грн., в тому числі за тілом 6800,00 грн. та за відсотками 25 338,16 грн. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 р. 28.11.2019 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. 31.12.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду №26, 31.12.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року, 31.12.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року, 31.12.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №259 від 21.11.2023, до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на суму 16940,16 грн. 10.10.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 10/1024-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024. Згідно витягу з реєстру прав вимоги №1 від 10.10.2024 року до договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на суму 32138,16грн. 04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу було відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором. Відповідно до ст. 214 ЦК України - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.628ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа\~\~(кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в 2422,40 грн. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача також понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн., що підтверджуються договором № 05/06/25-01 про надання правничої допомоги від 05.06.2025 року, який укладений між ТОВ «Юніткапітал» та АБ «Тараненко та партнери»; додатковою угодою № 25770772861 від 05.06.2025 року; актомприйому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 року, яким визначено вартість години роботи адвоката, переліком проведеної роботи з кількістю витраченого на надану правову допомогу часу, на загальну суму 7000 грн. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 7000 грн. не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи. Крім того справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, сторони до суду не з`являлися, а отже не відноситься до складних справ. Однак, враховуючи, що рішенням суду позов задоволено, що дає суду підстави зазначити про здійснення адвокатом належного захисту позивача, але судом враховується недотримання співмірності затрат на правничу допомогу і тому необхідно зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до суми 3000,00 грн., що відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю та необхідністю у цій справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved