Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» через свого представника Ляра Дмитра Юрійовича звернулося до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] , в якому представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.05.2021 у розмірі 62060,20 грн, яка складається з: 49934,64 грн заборгованості за тілом кредиту та 12125,56 грн заборгованості за простроченими відсотками. Також представник позивача просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 26 травня 2021 року [PERSON] власноручно підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та паспорт споживчого кредиту. Підписавши заяву, позичальник погодився на такі умови: тип кредиту відновлювана кредитна лінія; сума/ліміт кредиту до 50000,00 грн; тип кредитної кари картка «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних 42,0 %. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримав платіжний інструмент кредитну картку «Універсальна» зі строком дії до січня 2025 року. У подальшому відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримано кредитну картку «Універсальна» зі строком дії до червня 2027 року. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому неодноразово змінювався. Відповідач користувався кредитними коштами, певний час виконував умови договору щодо сплати кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами, однак перестав виконувати зобов`язання відповідно до умов кредитного договору й графіка платежів, що відображено у розрахунку заборгованості за договором. У порушення вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушенням зобов`язання за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості [PERSON] станом на 30 вересня 2025 року має заборгованість у розмірі 62060,20 грн, яка складається з: 49934,64 грн заборгованість за тілом кредиту; 12125,56 грн заборгованість за простроченими відсотками. У зв`язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань позивач звернувся до суду. Ухвалою судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О. від 27\~жовтня 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач повідомлений належним чином. 25.11.2025 від представника позивача [PERSON] надійшла заява, у якій останній просив справу розглянути за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення судом заочного рішення (а. с. 96). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою місця його реєстрації згідно відповіді відділу ЦНАП Горднянської міської ради Чернігівської області від 24.10.2025: [ADDRESS] (а. с. 90). Згідно із відмітками поштового відділення поштове відправлення з судовою повісткою про виклик в судове засідання на 25.11.2025 не отримано адресатом, наявна відмітка, що адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 95). У тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК та правової позиції ВП ВС, викладеною у постановах від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, КЦС ВС від 21 грудня 2022 у справі № 757/15603/19 судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Від відповідача відзиву на позов не надійшло, про поважні причини неявки суд не повідомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору,

Outcome: approved