Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Рукавкову Л.Б., звернувся до суду з позовом до Горлівської міської ради Донецької області, про визнання права власності, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] , згідно до свідоцтва про право власності на житло є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 04.11.1994 року було видано відповідно до рішення виконкому міської Ради народних депутатів від 02.11.1994 року № 248/1 14 лютого 2025 року, позивач звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Київської міської ради з заявою про реєстрацію прав власності на квартиру. Однак, 30.04.2025 отримав рішення, з посиланням на ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1141 про відмову в проведенні реєстраційних дій № 78699890 мотивоване тим, що вся територія Горлівського району Донецької області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією з 07.04.2014 року відповідно до Переліку територій , на яких ведуть ( велися ) бойові дії або тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 23.12.2022 року № 1668/93004. Направити запит до Горлівського БТІ або Горлівської міського територіальної громади Горлівського району Донецької області стосовно реєстрації права власності не виявляється можливим. В зв`язку з пошкодженням житла, у позивача є необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381 «Про затвердження Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги єВідновлення. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . загальною площею 67.17 кв. м, житловою 40.60кв.м.. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Рукавкова Л.Б., у судове засідання не з`явилися, однак адвокат до суду надала Заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі Горлівська міська рада Донецької області повідомлявся належним чином, на офіційну електронну адресу, про дату, час та місце розгляду справи, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, однак, в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, жодних клопотань, пояснень або відзиву від відповідача не надходило, з огляду на що, враховуючи згоду позивача, суд на підставі п. п. 3, 4, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про задоволення вимог позивача. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно до\~ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у різі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04.11.1994, виданого на підставі рішення виконкому міської Ради народних депутатів від 02.11.1994 року № 248/1, належить квартира [ADDRESS] , має загальну площу - 67,17 кв. м. Відповідно до технічного паспорту від 20.10.1994, квартира [ADDRESS] , має загальну площу - 67,17 кв. м, житлову 40,60 кв.м. та складається з 3-х кімнат- 16,90 кв. м., 11,60 кв.м, 12,10 кв.м., кухні 8,10 кв.м. , ванної кімнати 2,10 кв.м, вбиральні 0,80кв.м. , коридору- 11,80 кв.м. На зворотній стороні технічного паспорту міститься реєстраційний напис, посвідчений начальником бюро технічної інвентаризації м. Горлівка, про те, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстрована в «Бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності, про що здійснено запис за реєстровим номером 80ир22218. 14 лютого 2025 року, позивач звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Київської міської ради з заявою про реєстрацію прав власності на квартиру. Однак, 30.04.2025 рішенням, з посиланням на ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1141 про відмову в проведенні реєстраційних дій № 78699890, позивачу було відмовлено у реєстрації права власності на квартиру, мотивуючи це тим, що вся територія Горлівського району Донецької області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією з 07.04.2014 року відповідно до Переліку територій , на яких ведуть ( велися ) бойові дії або тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 23.12.2022 року № 1668/93004. Направити запит до Горлівського БТІ або Горлівської міського територіальної громади Горлівського району Донецької області стосовно реєстрації права власності не виявляється можливим. Інститут права власності в Україні регулюється приписами статті 41 Конституції України. У відповідності до ч. 1 даної статті, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Крім цього, ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Тобто в розумінні цієї статті, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. З приписів\~ст. 392 ЦК України\~слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування\~ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування доводів позивача. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено його право власності на квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивачів на квартиру, яка міститься на паперових носіях у БТІ, що знаходиться на тимчасово окупованій території України на даний час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує його право власності, тому заявлені нею позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved