Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, у якій вказує, що позивач з 18 липня 2018 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, спільних дітей у них немає. Представник позивача зазначив, що з 2023 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою почали погіршуватись, а з весни 2024 року шлюб між позивачем та відповідачкою фактично розпався, вони в даний час проживають у різних країнах, подружні обов`язки ними не виконуються, спільного бюджету немає і примирення в даний час між ними неможливе. Вказує, що причинами розпаду сім`ї позивача та відповідачки сталі різні погляди на життя та сімейні обов`язки, що призводили до конфліктних ситуацій, які потягли за собою втрату почуття любові та поваги між позивачем та відповідачкою, без яких неможливе подальше спільне проживання та нормальні сімейні стосунки, а тому в даний час сім`я позивача та відповідачки існує тільки формально. Окрім того, позивачем вживались усі можливі заходи щодо примирення із відповідачкою, однак примирення не відбулось. Тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, 12 листопада2025 року його представник адвокат Кирилюк Тетяна Анатоліївна подала до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у їхній відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, 17 листопада 2025 подала письмову про розгляд справи в її відсутності, щодо позову не заперечила. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступне. 18 липня 2018 року сторони зареєстрували шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 1157, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18 липня 2018 року. Спільних дітей у подружжя немає. Згідно зі\~статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу (ч. 3 ст. 105 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, спільно не проживають.\~Тому суд дійшов висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме їх інтересам. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відтак, враховуючи відсутність перешкод, передбачених статтею 110 СК України, беручи до уваги, що сім`я повинна будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які втрачені сторонами, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, з огляду на що позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved