Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю в [ADDRESS] , з вересня 2010 року по [INFO] із [PERSON] , який помер [INFO] , тобто більше п`яти років з дня відкриття спадщини. Після смерті останнього відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який за свідоцтвом № [NUMBER] на право власності, видане 29 грудня 2001 року Ананьївською міською радою, належав його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та після смерті якої [PERSON] фактично прийняв спадщину з урахуванням того, що на день смерті матері був зареєстрований разом з нею за однією адресою. Заповіту стосовно розпорядження своїм майном [PERSON] не залишив. Заявник, як спадкоємець за законом четвертої черги звернувся до приватного нотаріусу Ананьївського нотаріального округу Воробйова А.О., з приводу оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON] , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно в зв`язку з тим, що не має можливості встановити факт спільного проживання однією сім`єю. Заявник вважає себе спадкоємцем померлого за законом четвертої черги, оскільки проживав з ним однією сім`єю на протязі більше п`яти років на день відкриття спадщини. Зазначає, що вони були далекими родичами, але документально підтвердити цей факт не має можливості. Також зазначає, що проживав з ними як член його сім`ї. Будь-якого самостійного доходу в нього не було, але він виконував обов`язки, пов`язані з обробкою городу, ремонтними роботами біля будинку та внутрішніми ремонтними роботами, коли в цьому виникала потреба. Вони разом харчувалися, вели спільне господарство, проводили вільний час та відпочинок. Коли [PERSON] помер він відвозив його на експертизу щодо причини смерті в місто Подільськ, та він був заявником під час реєстрації його смерті у відділі ДРАЦС, поховав його за власні кошти та влаштував поминальні обіди, про що свідчить довідка Ананьївської міської ради за січень 2018 року № 252. Ухвалою суду від 02 вересня 2025 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено судове засідання (а.с.42). Ухвалою суду від 02 жовтня 2025 року за клопотанням заявника витребувано з Любашівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію щодо наявності у Відділі та по даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідних актових записів. (а.с.57-58). Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року залучено в якості заінтересованої особи, [PERSON] , [INFO] (а.с.69-70). В судовому засіданні заявник надав пояснення відповідно до обставин, викладених в заяві, вимоги підтримав з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Ананьївської міської ради в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України. Це підтверджує довідка про доставку електронного листа (а.с.72). Водночас, 04 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник Ради, в особі її Голови, Тищенко Ю.С. надав клопотання, в якому просить розглянути справу без участі представника заінтересованої особи, розгляд заяви залишає на розсуд суду та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник зазначає, що права та обов`язки осіб, які беруть участь у цивільному судочинстві відомі та зрозумілі. Інших заяв, клопотань, відводів не має (а.с.45). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений належним чином (а.с.74), не прибув,. Будь-яких заяв та клопотань на адресу суду від нього не надходило, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України. Відповідно до частини четвертої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи викладене, положення частини третьої статті 223 ЦПК України, клопотання представника заінтересованої особи - Ананьївської міської ради про розгляд справи за їх відсутності (а.с.45), наявність відомостей про належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи (а.с.72, 74), суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності заінтересованих осіб. Суд, взявши до уваги пояснення заявника, допитавши свідків, вивчивши та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлені вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні, під час розгляду справи, пояснив, що заявника знає дуже добре, оскільки він проживає по сусідству з [PERSON] та покійним [PERSON] . Вказує, що померлий [PERSON] близько 10 років, а саме по день своєї смерті проживав в родині [PERSON] , допомагав їм по домогосподарству, так як з власним батьками були у нього складні відносини. Крім того, зазначив, що похованням [PERSON] займався заявник. Такий висновок він зробив з власних спостережень. Свідок [PERSON] в судовому засіданні, під час розгляду справи, пояснив, що пам`ятає [PERSON] , так як він та заявник проживали з ним по сусідству. Зазначає, що пам`ятає, як за життя [PERSON] допомагав родині [PERSON] по домогосподарству та жив у них по день смерті. Крім того, судом встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 22 березня 2013 року Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області, заявник - [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Ананьїв Одеської області, місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 січня 2018 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). Приватний нотаріус Подільського районного нотаріального округу Одеської області Воробйов А.О., відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] , у зв`язку з тим, що недоведений факт спільного проживання однією сім`єю, та тому заявнику рекомендовано звернутися до суду (а.с.11). Встановлено, що відсутні будь-які відомості про спадкові справи та щодо залишення заповіту [PERSON] на своє майно, про що свідчать Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру №№ 81454944, 81454952, 81454851, 81454837, 81454882, 81454891 видані 09 червня 2025 року приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської областіВоробйовим А.О. (а.с.12-17). Встановлено також, що відповідно до копії свідоцтва на право власності № [NUMBER] видане 29 грудня 2001 року, житловий будинок в [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с.18). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 січня 1980 року Ананьївським районним відділом запису актів громадянського стану Одеської області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.25). Згідно копії довідки № 155, виданої 13 лютого 2025 року Ананьївською міською радою, дійсно померлий [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований до дня своєї смерті - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). Згідно копії довідки № 446, виданої 30 червня 2025 року Ананьївською міською радою, [PERSON] , [INFO] , спільно проживав та вів спільне господарство разом із померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з вересня 2010 року по день смерті, тобто по [INFO] . Підстава акт підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства від 27 червня 2025 року (а.с.30-31). Згідно копії довідки № 252, виданої у січні 2018 року Ананьївською міською радою, [PERSON] за власні кошти проводив поховання [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.32). Листом в.о. начальника Любашівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомлено про виявлені під час перевірки акти цивільного стану, а саме: -актовий запис про смерть № 44 від 30 березня 2009 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області відносно [PERSON] , [INFO] ; -актовий запис про смерть № 400 від 23 жовтня 2014 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області відносно [PERSON] , [INFO] ; -актовий запис про народження № 13 від 22 січня 1980 року, складений Ананьївським районним відділом запису актів громадянського стану Одеської області відносно [PERSON] , [INFO] , де [PERSON] , [INFO] , зазначена матір`ю дитини; -актовий запис про народження № 212 від 19 вересня 2005 року, складений Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відносно [PERSON] , [INFO] , де батьком дитини зазначено [PERSON] , [INFO] ; -актовий запис про смерть № 35 від 25 січня 2018 року, складений Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відносно [PERSON] , [INFO] . Заявником при державній реєстрації смерті зазначено [PERSON] (а.с.64). Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1258 ЦК України за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1264 ЦК України четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» N 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. В пункті 21 вище вказаної Постанови зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України в рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно частини четвертої статті 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В частині першій статті 315 ЦПК України наведені факти, які можуть бути встановлені в судовому порядку. Згідно частини другої статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб (постанова Верховного Суду від 17 червня 2024 року в справі № 753/21178/21 (провадження № 61-15630св23)). Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки (можливість оформлення права на спадщину) та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] проживав однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] , а тому вважає за необхідне заяву задовольнити. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved