Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача неправомірно отриману пенсію в розмірі 35060, 16 грн., та витрати про сплату судового збору. Позовні вимоги мотивовані наступним. [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримував пенсію по інвалідності II групи з 18.09.2024, призначену відповідно до\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV\~. Виплата пенсії припинена на підставі довідки КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» від 25.12.2024 № 84 про невизнання [PERSON] особою з інвалідністю з 18.09.2024. Листом від 12.03.2025 № 2000-0307-8/38526 відповідача повідомлено про те, що виплату пенсії призупинено у зв`язку зі скасуванням II групи інвалідності. У зв`язку зі скасуванням довідки було зайво виплачено пенсію у розмірі 35060,16 грн. та запропоновано внести зазначені кошти на рахунок Пенсійного фонду України як зайво виплачена пенсія. Проте відповідач добровільно не відшкодував вказані кошти, що стало підставою для звернення до суду. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву по справі. Представник позивача ГУ ПФУ в Харківській області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та своєчасно, спрямував заяву на адресу суду про розгляд справи за відсутності представника за наявними документами в матеріалах справи. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025, яке набрало законної сили, скасовано рішення від 25.12.2024 № 84 про невизнання [PERSON] особою з інвалідністю, та просила подане клопотання про зупинення провадження по дійсній справі не розглядати у зв`язку з його неактуальністю. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом у встановленому порядку, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило. 09.06.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, та розподілена судді Зубу Г.А. 16.06.2025 судом здійснено електронний запит з Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано 16.06.2025. Ухвалою судді від 16.06.2025 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ № 954346 від 18.09.2024, [PERSON] , [INFO] встановлено ІІ групу інвалідності з 18.09.2024 за загальним захворюванням на строк до 01.10.2026. Дата чергового переогляду 18.09.2026. Згідно із довідкою про невизнання інвалідом № 84, [PERSON] 25.12.2024 року оглядався РЕК № 1 КЗОЗ «ОЦМСЕ» і за результатами не визнаний інвалідом з 18.09.2024. Рішенням ГУ ПФУ від 04.03.2025 № 204750021593 встановлено, що повторно розглянуто заяву [PERSON] про призначення пенсії по інвалідності та прийнято рішення про відмову, оскільки право на призначення пенсії відсутнє. Листом від 12.03.2025 № 2000-0307-8/38526 відповідач повідомлявся про те, що виплату пенсії призупинено у зв`язку зі скасуванням II групи інвалідності з дати встановлення. У зв`язку зі скасуванням довідки відповідачу було зайво виплачено пенсію у розмірі 35060,16 грн. та запропоновано внести зазначені кошти на рахунок Пенсійного фонду України як зайво виплачена пенсія. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що оскільки відповідач у добровільному порядку не повернув переплату по пенсії, то вказана сума підлягає стягненню в судовому порядку. В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до\~ст. 46 Конституції України\~пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно до\~ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Згідно\~ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законодавство про пенсійне забезпечення базується на\~Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього\~Закону,\~законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення",\~Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",\~Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні (ч. 1\~ст. 4 Закону №1058). Відповідно до\~ст. 9 Закону №1058, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров`я, внаслідок: а) трудового каліцтва або професійного захворювання; б)загального захворювання ( втому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства). Пенсії по інвалідності призначаються незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи (ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення»). Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до\~Закону №1058\~затверджено\~постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1\~(далі за текстом Порядок № 22-1). У розділі ІІ Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії. Згідно із п. 2.2. до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу, тобто документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; документи про стаж; індивідуальні відомості про застраховану особу, додані органом, що призначає пенсію; відомості про місце проживання особи. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК (абзац 2 п. 2.2. Порядку № 22-1). Згідно\~ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.2\~ст.35 Закону №1058-ІV\~у разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи. Ч.3\~ст.35 Закону №1058-ІV\~визначено, що у разі якщо строк оцінювання повсякденного функціонування особи пропущено особою з інвалідністю з поважних причин або у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності поновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не більш як за три роки, якщо експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи визнає її за цей період особою з інвалідністю. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого\~постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з\~Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014). Зі змісту п. 3 цієї\~Постанови\~вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідно до частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~територіальні органи Пенсійного фонду України наділені правом своїми рішеннями припинити виплату пенсії у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять відомостей, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняття рішення про призначення пенсії та виплату пенсії, здійснено внаслідок недобросовісної поведінки відповідача. Крім того, до суду надано копію рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 по справі №520/17048/25, яке набрало законної сили 07.11.2025, яким визнано протиправним та скасовано рішення КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» від 25.12.2024, викладене у формі довідки №84 про невизнання особою з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Таким чином, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що виплачені пенсійні виплати не підлягають поверненню, оскільки підстави для вказаного відсутні, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі за наведених вище обставин. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок позивача.

Outcome: dismissed