Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

27 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1539. У подружжя у шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивує тим, що сторони спільно не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб між сторонами не склався, оскільки сторони не зійшлися характером та поглядами на життя, у зв`язку з чим виникали і виникають конфлікти та непорозуміння. Шлюб носить формальний характер. Між нами відсутнє нормальне спілкування. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Вказує, що подальше перебування у шлюбі між сторонами є не можливим, а відтак позивачка змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, на чому і наполягає. Примирення вважає неможливим та недоцільним за жодних обставин. Спору щодо проживання та виховання дитини між сторонами на даний час не має. Спір щодо спільного майна між сторонами на даний час відсутній. Позивачка подала до суду клопотання, згідно з яким просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ЦПК України. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. На підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27.07.2013 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний (актовий запис № 1539). Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.04.2014 року, виданого Міським відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Львівського міського\~управління юстиції у сторін під час шлюбу народилася дочка: [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливе та суперечить інтересам подружжя. У ході судового провадження примирення між сторонами не відбулось. Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи те, що шлюб ґрунтується на засадах добровільності, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення між сторонами є неможливим, сімейний розлад носить тривалий та постійний характер, сім`ю поновити неможливо, суд дійшов висновків про наявність достатніх підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved