Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача 1. \~14.08.2025 представник ТзОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» звернувся з позовною заявою до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором. 2. Позовну заяву мотивує тим, що між ТОВ «Лінеура України» та відповідачем 02.02.2021 року укладено кредитний договір №1528757 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений в електронному вигляді та підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на його номер телефону. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що ознайомився, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами договору і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. 3. Згідно умов договору, Товариство надало відповідачу кредит в сумі 2500 грн. на умовах строковості (строк кредиту - 30 днів), зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором, цільове призначення коштів на\~споживчі потреби, стандартна процентна ставка\~1,9% в день. 4. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість, що становить 8200 грн, з яких 2500 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 5700 грн прострочена заборгованість за процентами. 5. Також вказує, що 07.09.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Сіті Фінанс груп»» укладено договір факторингу № 1-07092021, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «ФК Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №1528757 від 02.02.2021. 07.09.2021 ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп», як новий кредитор, відповідно до договору про відступлення права вимоги №2-07/09/2021 відступив право вимоги за кредитним договором №1528757 від 02.02.2021 на користь ТОВ «ФК «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН». 6. З огляду на наведене просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №1528757 від 02.02.2021 в розмірі 8200,00 грн, з яких 2500 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 5700 грн прострочена заборгованість за процентами, а також судові витрати. 7. Також до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 19.09.2025 надійшла заява представника позивача - адвоката Пархомчука С.В. про розподіл судових витрат, в якій він просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10 500 грн. 8. На адресу суду 28.07.2025 від відповідача\~ [PERSON] \~надійшла заява, в якій він вказав, що заперечує проти позову в частині заборгованості за відсотками, оскільки перебуває на військовій службі за мобілізацією є військовослужбовцем та має пільги встановлені ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Також заперечує проти заявлених позивачем витрат на правову допомогу. 9.\~20.10.2025\~представник позивача\~ТОВ «ФК\~«ФК АЙКОН\~ДЕБТ КОЛЛЕКШН»\~-\~адвокат Пархомчук\~С.В.\~через систему\~«Електронний суд»\~подав \~заперечення на\~заяву відповідача, які долучені до матеріалів справи. Вважають доводи відповідача про наявність у нього як військовослужбовця пільг щодо несплати відсотків за кредитом безпідставними, з огляду на те, що відповідачем не було надано кредитодавцю відповідних документів , передбачених законодавством. Окрім цього, вказує, що заборгованість була нарахована не позивачем, а первісним кредитором та з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Також додає, що відповідач, укладаючи кредитний договір з ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» погодився на умови. передбачені договором. Згідно п. 1.3. за цим договором строк кредиту складає 30 днів та строк кредиту може бути продовжений у порядку та на умовах визначених в розділі 4 Договору. Відповідно п 4.2. 1. сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, а клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після за планової дати повернення кредиту. Згідно п. 4.2.5. загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів. Таким чином, вважає, що позичальник погодився на умови визначені Договором щодо його пролонгації та нарахування відсотків, у випадку прострочення повернення кредиту. Також додав детальних розрахунок заборгованості за укладеним договором. З огляду на наведе просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та та стягнути з відповідача судові витрати. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи 10.\~Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданому позові просить слухання справи здійснювати без участі представника позивача. 11. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. 12. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи без його участі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі 13.\~Ухвалою суду від 19.08.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 14.\~Судом на підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини встановлені Судом 15. Судом встановлено, що 02.02.2024\~між ТОВ «ЛІНУЕРА УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] укладено договір №1528757 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 16. Відповідно до п.п. 1.2-1.4 кредитного договору, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає: 2500,00 гривень, строк кредиту 30 днів; дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процента ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п.4.1 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 договору. 17. Згідно п. 2.1 кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, що має наступні реквізити № [NUMBER] . Вказаний договір підписаною відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н396. 18. Згідно п.1.6 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою 3925,00 грн. 19. До позовної заяви також додано графік платежів (додаток №1 до договору), підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача, де вказано, що дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів 04.03.2021, сума кредиту становить 2500 грн, сума нарахованих процентів 570 грн, разом до сплати 3070,00 грн. 20. Довідкою про ідентифікацію ТОВ «Лінеура Україна» підтверджується, що клієнт [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір № 1528757 від 02.02.2021 ідентифікований ТОВ «Лінеура Україна». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор Н396, час відправки ідентифікатору позичальнику 02.02.2021, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 380671205655. 21. Факт отримання відповідачем коштів підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. №2643_250702151019 від 02-07-2025, з якого вбачається, що 02-02-2021 17:45:06 на суму 2500,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - 79302464, призначення платежу: зарахування 2500 грн на [NUMBER] . 22. 07.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-07092021 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором №1528757 від 02.02.2021, укладеним з відповідачем. 23. 07.09.2021 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором №1528757 від 02.02.2021 ТОВ «ФК Айкон Дебт Колекшн», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. 24. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021 від 02.09.2021 ТОВ «ФК Айкон Дебт Колекшн» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8200 грн. 25. 13.06.2025 ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» надіслало на адресу відповідача вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором. 26. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», ні на рахунки попередніх кредиторів. 27. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 1528757 від 02.02.2021 у зв`язку з невиконання договору відповідач станом на 12.06.2025 (включно) має заборгованість на суму 8200 грн., яка складається із: 2500 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5700 грн прострочена заборгованість за процентами. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій. V. Застосоване Судом законодавство 28. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 29. Відповідно до положень\~ст. 83 ЦПК України\~позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. 30. Згідно з ст. ст.\~76,\~77 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 31. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 32. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору. 33. Відповідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 34. Відповідно до положень частин 1, 3 та 4 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 35. Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 36. Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. 37. Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 38. За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 39. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України). 40. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції 41. Так, Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 42. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. 43. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону). 44. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 вказаного Закону). 45. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII. 46. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 47. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. 48. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. 49. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 50. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 51. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки \~визначається\~кредитним\~договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 52. За нормою ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 53. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 54. Згідно ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 55. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. 56. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. 57. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 58. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов?язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. 59. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. VI. Висновки Суду Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту 60. Відповідно до ст.263\~ЦПК\~України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 61. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 62. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 63. ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 2500,00 грн. Натомість, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. 64. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ " ЛІНЕУРА УКРАЇНА " та відповідачем [PERSON] . 65. Позивач на підставі долучених доказів довів, що до нього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, яке відповідач не виконав належним чином. Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості. 66. Як встановлено в ході судового розгляду кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, з зазначенням особистих даних відповідача, а саме адреси проживання, його паспортних даних, місця реєстрації, РНОКПП, мобільного телефону. 67. Суд зауважує, що кредитні кошти надані позичальнику у безготівковій формі на банківську картку, вказану ним при укладенні договору. Відповідач не надав доказів, що кредитні кошти на його картку, зазначену ним у договорі, не надходили. Відповідачем не спростовано факт надання всіх особистих ідентифікуючих даних, даних його платіжної картки, без надання яких і відповідного підтвердження, ознайомлення з відповідними умовами та правилами отримання та повернення кредитних коштів, відповідний кредит не міг бути наданий. 68. Відтак слід зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору. 69. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний кредитний договір №1528757 від 02.02.2021 року укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, підписаний саме відповідачем накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» належними та допустимими доказами підтверджено укладання кредитного договору первісного кредитодавця з відповідачем, сторони вказаного вище договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови надання грошових коштів у кредит, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах. 70. Судом встановлено, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТзОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», ні на рахунки попередніх кредиторів. Позивач на підставі долучених доказів довів, що до нього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, яке відповідач не виконав належним чином. 71. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору первісний кредитор 02.02.2021 взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на таких умовах: сума кредиту 2500,00 грн; строк договору - 30 днів, тобто до 04.03.2021 року; процента ставка становить 1,90% в день. 72. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у загальній сумі 8200 грн., з яких 2500,00 грн.\~прострочена сума заборгованості по основному боргу, 5700,00 грн.\~прострочена сума заборгованості за комісіями і відсотками. 73. З моменту отримання кредиту відповідач [PERSON] заборгованості не погашав, в зв`язку з чим на момент закінчення строку дії договору №1528757 від 02.02.2021 в нього утворилася заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 2500,00 грн. В свою чергу Відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. 74. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строк, передбачений умовами кредитного договору, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики №1528757 від 02.02.2021 за основною сумою боргу в розмірі 2500 грн. є обґрунтованими. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення відсотків за кредитним договором суд виходить з такого. 75. Статтею 251 ЦК України\~встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. 76. Відповідно до\~ст. 252 ЦК України\~строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. 77. За змістом ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 78. Згідно з ч. 1\~ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. 79. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. 80. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. 81. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця враховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 82. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. 83. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. 84. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України.\~У подібних\~спорах судам\~необхідно здійснити\~тлумачення умов\~відповідних договорів\~та дійти\~висновку,\~чи мали\~на увазі\~сторони встановити\~нарахування процентів\~як міри\~відповідальності у\~певному розмірі\~за період\~після закінчення\~строку кредитування\~або після\~пред`явлення\~вимоги про\~дострокове погашення\~кредиту,\~чи у\~відповідному розділі\~договору передбачили\~тільки проценти\~за правомірну\~поведінку позичальника\~(за\~«користування кредитом»).\~У разі\~сумніву слід\~застосовувати принцип Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem), тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). 85. За умовами договору про позики сторони встановили строк кредитування 30 днів. З наданого стороною позивача розрахунку заборгованості убачається, що позивач здійснив нарахування [PERSON] процентів за період з 02.02.2021 та по 04.03.2021 та в період після закінчення строку договору з 08.03.2021 року в загальному розмірі 8200 грн. 86. Тобто,\~позивач просить\~стягнути з\~відповідача проценти\~за користування\~кредитними коштами\~як за\~період строку\~кредитування,\~так і\~після закінчення\~цього строку.\~Проте,\~позивач не\~надав суду\~доказів,\~що відбулася\~пролонгація такого\~строку відповідно\~до умов\~договору.Доказів пролонгації строку кредитування, складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів позивачем всупереч положенням ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81ЦПК України суду не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні. 87. Суд критично ставиться до такого розрахунку заборгованості, оскільки встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як фінансова установа, надало [PERSON] кредит до 04.03.2021, то кредитор має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за користування коштами у межах погодженого сторонами строку позики, тобто до 04.03.2021. Після закінчення строку дії договору у кредитодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. 88. Таким чином, оскільки позивач, пред`являючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом, які, відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані за межами строку дії договору, суд приходить до висновку, що заявлена стороною позивача вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентах після 04.03.2021 є безпідставною та задоволенню не підлягає. 89. Відтак вимоги сторони позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] відсотків слід задовольнити частково, а саме суд вважає за доцільне стягнути відсотки за період з 02.02.2021 до 04.03.2021 у розмірі 1425,00 грн. 90. Щодо посилань відповідача про наявність пільг передбачених ч. 15\~ст.\~14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» відповідно до якої військовослужбовцям не нараховуються штрафні санкції, пеня та відсотки за користування кредитом, суд зазначає наступне. 91. Відповідно до ч. 15\~ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~(в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин), військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. 92. Посилаючись на наявність пільг відповідач додав копію військового квитка серії [NUMBER] від 03.01.2013, копію довідки Форми 5, виданої військовою частиною [NUMBER] від 19.09.2025, відповідно до якої [PERSON] перебуває на військовій службі за мобілізацією з 03.01.2023 та з 31.01.2025 зарахований у списки військової частини [NUMBER] . 93. Суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 15.07.2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) сформульовано правовий висновок про перелік необхідних документів для доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142. 94. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. 94. Матеріали справи не містять відповідних документів як доказів наявності підстав для звільнення [PERSON] від нарахування процентів за користування кредитом в розумінні пункту 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». 95. Судом\~також враховується,\~що кредитний\~договір укладений\~відповідачем 02.02.2021\~році,\~а мобілізований\~він з\~03.01.2023\~року,\~тобтовідповідно до наданої довідки відповідач на час укладення договору не перебував на військовій службі, право пільги, відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач набув лише 03.01.2023, з моменту призову на військову службу. 96. Суд наголошує, що наявність обставин, визначених п.15\~ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», покладається на сторону, яка про такі обставини заявляє. У даному випадку відповідач документів необхідних для звільнення від сплати процентів суду не представив. 97. А тому, проаналізувавши всі докази в сукупності, суд доходить висновку про те, що відповідачем були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого відповідач має заборгованість за вказаними вище кредитним договором в загальному розмірі 3925 грн 00 коп. Висновок 98. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який є правомірним, а тому повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору. 99. У\~зв`язку із\~тим,\~що відповідач\~отримав кредит і\~у нього виникло зобов`язання\~повернути її,\~у розмірах\~та у\~строки,\~що зазначені\~в договорі позики,\~суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме з відповідача на користь ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №1528757 від 02.02.2021 за основною сумою боргу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 грн. та відсотків в розмірі 1425 (тисяча чотириста двадцять п`ять) грн., а всього 3925 (три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 00 коп. 100. Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. VІІ. Судові витрати 101. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом\~статті 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 102. Згідно платіжної інструкції № 372 від 14.07.2025 позивачем було сплачено 2422 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 копійок судового збору. При цьому, по справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 8200 грн.00 коп. (вісім тисяч двісті гривень 00 копійок), що становить 100%, з яких було задоволено вимог на загальну суму 3925 (три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок, що становить 47,87 %. А тому, у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 1159,50 грн. (2422,40 х 47,87 /100 = 1159,50) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату професійної правової допомоги, в розмірі 10500 гривень, слід зазначити наступне. 103. Згідно статтей\~133,\~137\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 104. Статтею 141\~ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 105. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача долучено договір про надання правової допомоги від 09 липня 2025 року, укладений між ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та адвокатом Пархомчук С.В., копію довіреності ТОВ «ФК «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» від 09 липня 2025 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію акту про отримання правової допомоги від 15 вересня 2025 року, відповідно до якого адвокат Пархомчук С.В. надав, а клієнт ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» прийняв правову допомогу на суму 10 500 грн.; копію платіжної інструкції № 996 від 15 вересня 2025 року на суму 10 500 грн., копію рахунку від 15 вересня 2025 року на суму 10 500, 00 грн. 106. Дана справа відноситься до категорії нескладних (малозначних) справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, представник позивача не брав безпосередню участь в судових засіданнях, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку зі стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. У спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. 107. З урахуванням обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, розміру наданої правової допомоги та адвокатських послуг, часом, витраченим на виконання робіт з надання правової допомоги (всього 5 годин), обсягом наданих адвокатських послуг, частковим задоволенням позовних вимог, та з огляду на заперечення відповідача щодо заявлених позивачем витрат, суд вважає, що визначений розмір судових витрат в сумі 10500 грн. є завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг. 108. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial