Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал»,у особі представника адвоката АО «АПОЛОГЕТ» Усенка Михайла Ігоровича,звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 4712459 від 24.03.2021 в розмірі 24700,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000,00 гривень; прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 18750,00 гривень; прострочена заборгованість за комісією становить 950,00 гривень. А також просить стягнути судові витрати за розгляд справи у суді у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень. У позові представник позивача зазначив про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався, що 24.03.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] був укладений кредитний договір №4712459. 02.07.2021 ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір про відступлення прав вимоги №73-МЛ. Відповідно, ТОВ «МІЛОАН» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідно до Витягу з реєстру боржників за Договором про відступлення прав вимоги №73-МЛ від 02.07.2021 від ТОВ «МІЛОАН» до «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 24700,00 гривень. Також, на підтвердження переходу права вимоги за Договором про відступлення прав вимоги №73-МЛ від 02.07.2021 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» долучає платіжну інструкцію, що свідчить про сплату ціни продажу за вищезазначеним Реєстром та виконання Фактором своїх обов`язків за Договором про відступлення прав вимоги. В ході передачі прав вимоги за факторинговим договором, право вимоги за кредитним договором № 4712459 від 24.03.2021 перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 24700,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви за кредитним договором №4712459 від 24.03.2021 становить 24700,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000,00 гривень; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 18750,00 гривень; прострочена заборгованість за комісією становить 950,00 гривень. Ухвалою судді від 15.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 08.10.2025. 08.10.2025 судове засідання відкладено на 26.11.2025. Відповідачка не надала до суду відзиву на позовну заяву. Відповідачка повідомлялась про дату, час та місце судового засідання у порядку п.4 ч.8 ст.128 та п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України засобами поштового зв`язку, проте конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та через розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. Відповідно до п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до п.1,2 ч.6 ст.19 ЦПК України та відповідно до ст. 274, 275, 277, 278, 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку. Суддя у порядку статей 280 та 281 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу по суті на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4712459 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового персонального ідентифікатора V98453. Згідно з платіжного доручення №42267752 від 24.03.2021, відразу після вчинених дій відповідача, ТОВ «Мілоан» перерахувало грошові кошти в сумі 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень нуль копійок) на платіжну картку відповідача №5168 74ХХ ХХХХ ХХ25 безготівковим зарахуванням, тому первісний кредитор свої зобов`язання виконав у повному обсязі. 02.07.2021 ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір про відступлення прав вимоги №73-МЛ. Відповідно, ТОВ «МІЛОАН» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідно до Витягу з реєстру боржників за Договором про відступлення прав вимоги №73-МЛ від 02.07.2021 року від ТОВ «МІЛОАН» до «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 24700,00 гривень (двадцять чотири тисячі сімсот гривень нуль копійок), з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень нуль копійок); прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 18750,00 гривень (вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень нуль копійок); прострочена заборгованість за комісією становить 950,00 гривень (дев`ятсот п`ятдесят гривень нуль копійок). Також, на підтвердження переходу права вимоги за Договором про відступлення прав вимоги №73-МЛ від 02.07.2021 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» долучає платіжну інструкцію, що свідчить про сплату ціни продажу за вищезазначеним Реєстром та виконання Фактором своїх обов`язків за Договором про відступлення прав вимоги. В ході передачі прав вимоги за факторинговим договором, право вимоги за кредитним договором №4712459 від 24.03.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 24700,00 гривень (двадцять чотири тисячі сімсот гривень нуль копійок), з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень нуль копійок); прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 18750,00 гривень (вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень нуль копійок); прострочена заборгованість за комісією становить 950,00 гривень (дев`ятсот п`ятдесят гривень нуль копійок). Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви за кредитним договором № 4712459 від 24.03.2021 року становить 24700,00 гривень (двадцять чотири тисячі сімсот гривень нуль копійок), з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень нуль копійок); прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 18750,00 гривень (вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень нуль копійок); прострочена заборгованість за комісією становить 950,00 гривень (дев`ятсот п`ятдесят гривень нуль копійок). Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. За правилами ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до вимог ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ст.626, ст.628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правилами ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст.1055 ЦК України. За правилами ст.526, ст.527, ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Згідно зі ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Положеннями ст.1054 ЦК України закріплено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Виходячи з наведеного вище, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №4712459 від 24.03.2021 року. Правилами ст.514 ЦК України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Виходячи з того, що відповідачем [PERSON] не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачем прав позивача за вказаним вище кредитним договором, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» суми заборгованості за кредитом, суми заборгованості по відсотках, суми простроченої заборгованості за комісією. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч.1 ст.1084 ЦК України). Відповідач у справі не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора ТОВ «МІЛОАН», які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним в розумінні вимог ст.516 ЦК України. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Таким чином, беручи до уваги наведені вище обставини та вимоги діючого законодавства України, суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту або відсотків матеріали справи не містять, а відтак, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами не є в повній мірі обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. Згідно з платіжною інструкцією №16501 від 21.07.2025 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок). Також, згідно з Договором про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, що підтверджується Актом наданих послуг №Д/704 від 24.07.2025 року, між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АО «Апологет» при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті за послуги правничої допомоги у розмірі 8000,00 гривень (вісім тисяч гривень нуль копійок). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок). Також, згідно з Договором про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025 року, що підтверджується Актом наданих послуг №Д/704 від 24.07.2025 року, між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АО «Апологет» при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті за послуги правничої допомоги у розмірі 8000,00 гривень (вісім тисяч гривень нуль копійок). На підставі викладеного,

Outcome: approved