Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з вказаним вище позовом про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, зокрема, що 04.04.2023 між позивачем та [PERSON] укладено заяву-договір №19677365_RESTRUCT про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1. розділу 1 «Предмет та умови кредитування» Кредитного договору Позичальник просив надати споживчий кредит на рефінансування заборгованості в рамках кредитного продукту «Врегулювання кредитної заборгованості» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Загальна сума кредиту 119 691,37 грн. Строк кредиту 60 місяців. Проценти за користування кредитом 0,001 % річних. Комісія за обслуговування кредиту 2,9 % щомісячно. Відповідно до п. 2.5 Кредитного договору відповідач погодилась з тим, що вона зобов`язується повертати кредит щомісячно згідно графіку, передбаченого Додатку № 1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі. Таким чином, позивач, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі, тоді як відповідач перестала виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестала сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії. Зважаючи на викладене, станом на 15.01.2025, заборгованість за вказаним договором становить 151 994,79 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, відкрито загальне провадження у справі та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.04.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.06.2025 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача вказану вище заборгованість Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.07.2025 задоволено клопотання представника відповідача про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та прийнято її до розгляду. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.09.2025 скасовано заочне рішення від 23.06.2025, розпочато підготовче провадження у справі та визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.10.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений завчасно та належним чином. Будь-яких заяв, клопотань чи заперечень до суду не подавав. У своєму позові просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримав. Заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі не зазначив. \~ \~ \~ \~Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також довідкою про доставку електронного документу (повістки) до електронного кабінету представника відповідача. Після скасування заочного рішення від 23.06.2025 будь-яких заяв, клопотань чи заперечень до суду не подавали. Правом на подання відзиву на позову не скористались. Вирішуючи питання щодо можливості розгляду даної цивільної справи, суд звертає увагу на те, що після скасування заочного рішення від 23.06.2025 сторона відповідача не скористалась своїм правом на подання відзиву на позову або подання будь-яких інших заяв, клопотань чи заперечень. Крім того, суд звертає увагу на те, що починаючи ще з травня 2025 року сторона відповідача стверджувала ту обставину, що відповідач має намір укласти мирову угоду з позивачем, однак станом на момент ухвалення даного рішення суду, заява про затвердження мирової угоди не надходила, а тому суд вважає, що у сторін спору було більш ніж достатньо часу для погодження її умов та затвердження. При цьому, сторони не позбавлені можливості врегульовувати даний спір і після ухвалення рішення по суті. Також, під час повторного розгляду даної цивільної справи сторона відповідача взагалі не з`явились в підготовче та судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вирішив проводити розгляд справи за наявними матеріалами. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на відсутність заперечень від сторони позивача, ухвалою від 28.11.2025 повторно вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи таке. Встановлено, що 04.04.2023 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] уклали заяву-договір про надання кредиту на «Врегулювання кредитної заборгованості» №19677365_RESTRUCT. Відповідно до умов вказаного договору, відповідач просила банк надати їй споживчий кредит на рефінансування заборгованості в АТ «Таскомбанк». Пунктом 1.2.1 передбачено, що загальна сума кредиту становить 119691,37 грн. Пунктом 1.2.2. визначено, що комісія за надання кредиту становить 0%. Кредитні кошти надаються шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника відкритий в АТ «Таскомбанк» (п.1.2.4). Строк кредиту 60 місяців (п.1.2.5) Проценти за користування кредитом 0,001% (п.1.2.8). Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості, база розрахунку, порядок обчислення та сплати) становить 2,90%, що складає 3471,05 грн. Сума комісії є фіксована (незміна), застосовується на строк кредиту, нараховується щомісячно, в перший робочий день розрахункового періоду на загальну суму кредиту, сплачується щомісячно протягом строку кредиту (п.1.4) (а.с.8-11). Крім того, сторони погодили, що відповідач доручає банку проведення дебетового перерахунку коштів для погашення заборгованості за кредитним договором №8995032673 від 29.10.2020 у сумі 119691,37 грн. (п.1.11). Також, у вказаному вище договорі наявний підпис відповідача про отримання 04.04.2023 свого примірника зазначеного договору. До вказаного вище договору позивачем також долучено інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка є додатком №1 до вказаного вище договору, дозвіл на обробку персональних даних, а також паспорт споживчого кредиту в якому наведено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інша важлива інформація (а.с.12-14). Вказані документи підписані відповідачем 04.04.2023. Крім того, в матеріалах справи наявна повідомлення вимога №182288/70 від 09.07.2024 адресована відповідача про необхідність повернення кредиту, а також докази направлення такої відповідачу (а.с.17-18). На підтвердження факту видачі кредиту та користування ним, позивачем надано до суду виписку по особовому рахунку кредитного договору №19677365_RESTRUCT за період з 04.04.2023 по 15.01.2025 (а.с.22-зворотній бік, 23-27). Також, в матеріалах справи містяться меморіальний ордер №1122670530 від 04.04.2023, відповідно до якого відповідачу на її банківських рахунок, який було відкрито на виконання вказаного вище кредитного договору, було перераховано кредитні коштів у розмірі 119691,37 грн., а також меморіальний ордер №1122670531 від 04.04.2023 про проведення дебетового перерахунку коштів для погашення заборгованості за кредитним договором №8995032673 від 29.10.2020 у сумі 119691,37 грн. згідно п.1.11 вказаного вище договору (а.с.7). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Як стверджує позивач, всупереч вказаним вище нормам закону та умов договорів відповідач зобов`язання за вказаним вище договором належним чином не виконала. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1.ст.526 ЦК України встановлює, що з має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як стверджує позивач у своєму позові, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. На підтвердження суми заборгованості відповідача за договором №19677365_RESTRUCT від 04.04.2023 позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 15.01.2025, з якого слідує, що заборгованість відповідача становить 151994,79 грн., з яких 106870,14 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1,00 грн. заборгованості за відсотками та 45123,65 грн. заборгованість по комісії. З вказаного розрахунку слідує, що відповідач здійснювала часткове погашення заборгованості. Відповідач не надала суду докази, які б спростовували, як факт надання кредиту в розмірі, визначеному кредитним договором, так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. Згідно з позицією Верховного Суду в постанові від 08 липня 2020 року по справі №464/4985/15-ц визначено, що твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. У постанові від 02 липня 2020 року в справі №753/16745/15-ц Верховним Судом підтримано позицію суду апеляційної інстанції про те, що розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору, а тому є належним доказом. Щодо тверджень представника відповідача про те, що комісія у розмірі 2,9% є непрозорою та непропорційною, кредит був оформлений як рефінансування, що передбачає зміну графіку й умов погашення, то такі не мають жодного обґрунтування. Так, представник відповідача не зазначає в чому саме полягає непрозорість та непропорційність комісії, а також не вказує, які зміни у графіку і умов погашення, зумовлює укладення кредиту як рефінансування. При цьому, сторона відповідача правом на подання відзиву на позов не скористалась. Своїх контр розрахунків суду не подавала. Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини та враховуючи те, що вказаний вище договір кредиту, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цими договорами, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 151994,79 грн. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved