Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

20.08.2025 позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та померлим [INFO] [PERSON] , а саме те, що [PERSON] , [INFO] є сином померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] ; визначити для [PERSON] додатковий строк тривалістю шість місяців з дня набрання чинності рішення суду для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. № 350/01-16 від 24.07.2025, приватний нотаріус повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадкове майно, у зв`язку з тим, що заява про прийняття спадщини була подана після спливу шестимісячного строку, а також ураховуючи наявність розбіжностей у написанні прізвища спадкодавця « [PERSON] » та спадкоємця « [PERSON] », а отже неможливість підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності представника відповідача. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] є її сином, а спадкодавець [PERSON] її колишнім чоловіком, з яким вони розлучилися близько тридцяти років тому. З січня 2022 року і по теперішній час [PERSON] перебуває за кордоном. Про смерть [PERSON] їй стало відомо від тітки спадкодавця [PERSON] . Їй відомо, що на час поховання [PERSON] при ньому не було документів, зокрема паспорта громадянина України, тому його прізвище було вказано зі слів [PERSON] . Свідок підтвердила, що [PERSON] є сином [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що спадкодавець [PERSON] є її племінником, мати спадкодавця є рідною сестрою свідка, а [PERSON] внучатим племінником. Приблизно раз на місяць [PERSON] приходив до неї з квитанціями на сплату комунальних послуг і вона допомагала йому їх сплачувати. Наприкінці жовтня 2024 року їй подзвонила колишня дружина [PERSON] та повідомила про те, що він нібито перебуває в якійсь лікарні. Після нетривалих пошуків, їй стало відомо, що [PERSON] помер в інфекційній лікарні, а його тіло було передано до моргу для поховання як особи, яка не має родичів, так як при ньому не було жодних документів. Після цього, вона здійснила всі необхідні дії та організувала його поховання. Свідок підтвердила, що [PERSON] , який з початку повномасштабного вторгнення перебуває за межами України, дійсно є сином [PERSON] . Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 24.10.2024 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , а саме [INFO] , саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 82667419 від 25 вересня 2025 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Гнесько В.Г., інформація про заповіт складений [PERSON] , відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 05.07.1985 року відділом ЗАГСу Ізмаїльського міськвиконкому. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 82667404 від 25 вересня 2025 року, наданим приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г., спадкова справа після [PERSON] , померлого [INFO] не заводилась. Встановлено, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльської районного нотаріального округу Гнесько В.Г. № 350/01-16 від 24 липня 2025 року позивачу було повідомлено про те, що заява про прийняття спадщини була подана ним після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини. Причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами подання заяви про прийняття спадщини, з наступних підстав. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Постановою Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі №565/1145/17 визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено, що на час смерті спадкодавця [PERSON] , [PERSON] перебував за кордоном. У період з 11.11.2024 по 15.11.2024 включно [PERSON] проходив навчання на курсах підвищення кваліфікації у м. Мумбай, Індія, що підтверджується сертифікатом № ME-GI/MUM_SG, MIPL/1755 виданим Центром підвищення кваліфікації (Мумбай) 15.11.2024. Згідно довідки № 10562/25 виданою Приватним підприємством «Альфа Навігейшн» від 25.07.2025, посвідчення особи моряка серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським МТП 22.11.2017, паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] , виданого органом 5119, в період з 22.11.2024 по 28.04.2025 [PERSON] знаходився у закордонному рейсі від компанії «SEASPAN SHIP MANAGEMENT LTD». Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. В свою чергу п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. В судовому засіданні встановлений факт того, що [PERSON] є рідним сином померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджено поясненнями допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи, що позивач [PERSON] , у зв`язку з перебуванням за межами України, у закордонному рейсі, у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та строк прийняття спадщини пропущений з поважних причин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визначення позивачу додаткового строку тривалістю шість місяців з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved