Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

21 травня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонаті» звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просив суд стягнути з боржника, яким є відповідач, заборгованість у розмірі 98614,74 грн, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Розгляд справи проводити без участі представника позивача. Процесуальні дії/рішення у справі Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 травня 2025 року цивільну справу передано за територіальною підсудністю на розгляд до Козельщинського районного суду Полтавської області (а.с. 103). 16 червня 2025 року цивільна справа надійшла до Козельщинського районного суду Полтавської області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Козельщинського районного суду Полтавської області від 16.06.2025 справу розподілено головуючій судді Козир В.П. (а.с. 106). Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 18 серпня 2025 року (а.с. 107-109). Цією ж ухвалою суду запропоновано позивачеві надати до суду докази на підтвердження власних позовних вимог, зокрема факту набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» права вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 07.12.2011 № 010/0977/82/0024404. Копії доказів заздалегідь направити відповідачу, а докази направлення - надати суду. 25.06.2025 від позивача ТОВ «Сонаті» через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів (а.с. 113), у якому позивач просив суд долучити до матеріалів справи витяг з реєстру боржників № 1 до договору відступлення права вимоги № 13-06/24 від 13.06.2024 (а.с. 115). 04 серпня 2025 року через підсистему «Електронний суд» надійшла заява від представника відповідача - адвоката Євтодьєва Анатолія Олександровича про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи (а.с. 121). Протокольною ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 18.08.2025 клопотання представника відповідача задоволено, судове засідання відкладено на 25.09.2025 (а.с. 123). 22 вересня 2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференцзв`язку (а.с.125), яку протокольною ухвалою суду від 25.09.2025 задоволено. У судовому засіданні 25.09.2025 представник відповідача повідомив, що ним були направлені письмові пояснення по справі помилково на інший суд. Для надання можливості направити письмові пояснення позивачеві та суду просив відкласти розгляду справи на іншу дату та час. Протокольною ухвалою суду від 25.09.2025 клопотання представника відповідача було задоволено, у судовому засіданні оголошено перерву до 25.11.2025. Тривалий проміжок часу між судовими засіданнями пояснюється запланованою відпусткою головуючої судді. У судове засідання 25.11.2025 представник позивача ТОВ «Сонаті», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явився. У позовній заяві просив суд розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання 25.11.2025 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Справу розглянуто 25.11.2025 за участю представника відповідача - адвоката Євтодьєва А.О. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Євтодьєв Анатолій Олександрович у судовому засідання заперечував проти задоволення позовних вимог. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 1-8) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.12.2011 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (первісний кредитор) та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності були надані кредитні кошти у розмірі 81500,00 грн. Свої зобов`язання первісний кредитор виконав, надавши грошові кошти позичальникові. Відповідач, зі своєї сторони, не виконав умови кредитного договору, а саме не здійснив належним чином погашення кредиту, внаслідок чого станом на дату подачі позову утворилася заборгованість у розмірі 98614,74 грн. 09.04.2020 АТ «Райффайзен Банк» на підставі договору № 114/2-31-F було відступлено право вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп». 13.06.2024 між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» було укладено договір відступлення права вимоги № 13-06/24, відповідно до якого перейшло право грошової вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «СОНАТІ». ТОВ «ФК «Сонаті» змінило своє найменування на ТОВ «Сонаті». Позивач виконав свої зобов`язання згідно з умовами угоди, що підтверджується випискою по поточному рахунку. Однак, відповідач не повернув отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки, комісію та інші платежі за угодою, внаслідок чого станом на дату подачі позову утворилась заборгованість в розмірі 98614,74 грн, з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом в розмірі 81500,00 грн; заборгованість за недозволеним овердрафтом в розмірі 14973,81 грн; заборгованість за відсотками в розмірі 2140,93 грн. Відповідач не здійснив жодної оплати після уступки права вимоги і не надав доказів оплати, відповідно сума заборгованості не змінилася. Позивач, після відступлення прав вимоги, не нараховував відсотки та комісії по кредитному договору. Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. Зважаючи на невиконання позичальником зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати дострокового стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та комісії. При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статтю статті 11, 509, 525-526, 530, 598-599, 610-611, 614-615, 626-629, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статті 4, 27, 58,175 175 ЦПК України. Позиція відповідача (а.с. 132-136). Відповідач відзив у встановлений судом строк не подав. Позиція відповідача фактично викладена у письмових поясненнях, наданих представником. Представник відповідача уважав, що надані позивачем докази як окремо, так у сукупності не доводять факт отримання відповідачем коштів, або ж перерахування кредитних коштів. Надані позивачем докази не свідчать про факт видачі коштів, а отже і право вимагати будь-яку заборгованість позивач не довів. Вимоги позивача вважав необґрунтованими та безпідставними. Основні аргументами зі сторони відповідача є такі: 1)у матеріалах справи відсутні докази, які необхідні для встановлення факту наявності у ТОВ «Сонаті» права вимагати від відповідача кошти за кредитним договором. Позивачем не надано реєстр боржників до договору № 114/2-31-F (перший договір відступлення права вимоги), а тому, на переконання представника відповідача, неможливо встановити факт відступлення права вимоги від першого кредитора до другого, неможливо також встановити розмір відступлених вимог до нового кредитора; 2)у матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження здійснення оплати позивачем за відповідним договором про відступлення права вимоги, хоча право вимоги переходить за договором до ТОВ «ФК «Сонаті» тільки у разі здійснення оплати за відповідним договором факторингу; 3)загальна сума заборгованості за кредитним договором, право вимоги на яку було передано від другого кредитора до позивача (239736,95 грн) не відповідає розрахунку заборгованості, наданого позивачем (98614,74 грн). Заборгованість за відсотками значно відрізняється, а тому встановити дійсний розмір заборгованості, начебто переданої, встановити неможливо; 4)витяг з реєстру боржників до договору факторингу складений представником позивача та не підписаний другою стороною договору факторингу; 5)не надано копію самого реєстру боржників зі зазначенням даних кредитного договору, який був би підписаний безпосередньо двома учасниками договору. Складний в односторонньому порядку витяг не підтверджує факту наявності у позивача права вимоги за відповідним кредитним договором, оскільки він складений одноособово безпосередньо зацікавленою особою, яка намагається стягнути борг; 6)у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання відповідачем коштів у відповідних взаємовідносинах. За відсутності факту отримання відповідачем коштів - відсутні права вимагати їх повернення. Акти чи реєстри боржників не є належними, допустимими та достатніми доказами видачі коштів; 7)розрахунок по кредиту - є одностороннім документом відповідного товариства, у якому не містяться відомості про здійснення видачі чи перерахування коштів, що зазначені у відповідному договорі; 8)виписка надана по іншому рахунку, а не тому, що вказаний у кредитному договорі. Виписка по рахунку за період з 07.12.2011 по 22.04.2021 не є доказом видачі кредитних коштів, зважаючи на те, що вона зроблена за рахунком, який не був зазначений у кредитному договорі (лише у додатковій угоді, яка підписана значно пізніше). Виписка зроблена за період, який виходить за межі дії кредитного договору майже на три роки. По виписці неможливо встановити різновид картки (дебетова чи кредитова), які кошти витрачав відповідач власні чи кредитні; 9)неможливо здійснити перевірку правильності нарахування заборгованості за кредитним договором на підставі виписки; 10)з розрахунку заборгованості видно, що первісний кредитор неодноразово за самостійним рішенням збільшував кредитний ліміт, про що всупереч умовам договору (п. 10 додаткової угоди до кредитного договору) не було повідомлено відповідача; 11)якщо пропустити поза увагою, що позивачем не доведено факт отримання грошей відповідачем, а також не доведено отримання ним прав вимог по відповідним договорам, то згідно з розрахунком заборгованості станом на момент закінчення строку дії договору (06.06.2018) борг становив 32332,71 грн. При нормативному обґрунтуванні своє позиції посилався на статті 12,76-78, 81 ЦПК України, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", ст. 1048 ЦК України та висновки Верховного Суду у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. У судовому засіданні 25.11.2025 визнав факт укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредиту. Заперечував фактичний розмір заборгованості та наявність права вимоги у позивача до відповідача. Фактичні обставини справи, встановлені судом 24 листопада 2011 року від імені [PERSON] заповнено та підписано заяву-анкету для отримання карткового кредиту «Кредитна картка» № 09770024404, відповідно якої [PERSON] просив АТ «Райффайзен Банк Аваль» відкрити поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, далі - рахунок, та емітувати йому платіжну картку зі встановленням кредитного ліміту у розмірі та на умовах відповідно до прийнятого рішення банком. Просив також здійснювати погашення щомісячної заборгованості за кредитною лінією шляхом договірного списання з його рахунку № [NUMBER] (а.с. 29-30). 07 грудня 2011 року між Публічним Акціонерним Товариством «Райффайзен Банк Аваль» (за договором - кредитор) та [PERSON] (за договором - позичальник) укладено кредитний договір № 010/0977/82/0024404 (далі по тексту рішення - кредитний договір або договір кредиту), який підписано особистим підписом позичальника (а.с. 11-16). У п. 1 кредитного договору зазначені базові умови кредитування, а саме: картковий рахунок до якого встановлюється кредитна лінія № 2625039941 в гривнях (п. 1.1); процентна ставка - 36,9 % (п. 1.2); розмір ліміту кредитування - 9500,00 гривень (п. 1.3); строк дії ліміту кредитування - з дня набуття чинності договору страхування по 07 грудня 2013 року включно (може змінюватися в порядку, передбаченому цим договором) (п. 1.4); рахунок для договірного списання коштів - № 0712915300 (п.1.5); тривалість дії ліміту кредитування - 24 місяці (п. 1.6). Згідно з п. 2.1 кредитного договору кредитор відкриває на ім`я позичальника картковий рахунок, зазначений у п. 1.1 договору (далі - рахунок), випускає та надає позичальнику та/або його довіреній особі платіжну (і) картку/и (згідно зі заявою), а також забезпечує розрахунки за операціями з картками відповідно до правил ведення поточних карткових рахунків фізичних осіб та користування платіжними картками, які затверджуються кредитором (далі - правила), тарифного плану, тарифів кредитора, та вимог чинного законодавства України. Відповідно до п. 2.2 кредитного договору всі операції, здійснені з використанням картки зі застосуванням ПІН-коду та/або реквізитів картки, безумовно визнаються позичальником як такі, що ним здійснені свідомо, особисто підписані, та спрямовані позичальником на вчинення правочину на запропонованих кредитором умовах. Згідно з п. 2.3 кредитного договору, за умови набуття чинності та дійсності договору страхування, кредитор на умовах цього договору зобов`язується здійснювати платежі з рахунку позичальника у разі відсутності (недостатності) на ньому грошових коштів у межах встановленого кредитором ліміту кредитування. З моменту здійснення платежів кредитор уважається таким, що надав позичальнику кредит на суму здійснених кредитором платежів (далі - кредит). Дебетовий залишок , який зафіксовано на рахунку позичальника на кінець поточного дня, вважається залишком заборгованості за сумою кредиту. При цьому, використання коштів за рахунок кредиту особою, яка діє від імені позичальника та має платіжну картку до рахунку (довірена особа позичальника), при здійсненні такою особою видаткових операцій з рахунку розглядається сторонами як використання кредиту позичальником. Якщо протягом одного робочого дня з моменту підписання сторонами цього договору, сторонами не буде укладено договір страхування, даний договір буде вважатися розірваним. Відповідно до п. 2.4 кредитного договору розмір процентної ставки за користування кредитом встановлюється у п. 1.2 цього договору. Сторони дійшли згоди, що у разі зміни тарифного плану, відповідно до п. 3.6, п. 3.7 цього договору ,процентна ставка за кредитом, встановлена у п. 1.2 цього договору змінюється до розміру, що відповідає новообраному позичальником тарифному плану. Зміна процентної ставки за цим договором оформлюється додатковою угодою до цього договору. Згідно з п. 2.5 кредитного договору розмір ліміту кредитування за цим договором установлюється у розмірі відповідно до п. 1.3 цього договору та може змінюватися в порядку, передбаченому цим договором. Ліміт кредитування не може бути використаним для здійснення операцій з примусового стягнення коштів з рахунку позичальника. Строк дії ліміту кредитування встановлюється відповідно до п. 1.4 цього договору (п. 2.6 кредитного договору). Відповідно до п. 2.7 кредитного договору кредитор має право продовжити строк дії ліміту кредитування, встановленого п. 1.4 цього договору, на строк, зазначений у п.1.6 договору, за умови, що на останній робочий день строку дії ліміту кредитування буде дотримуватися кожна з наступних умов: кредитор не отримав листа від позичальника про відмову від подовження строку дії ліміту кредитування; відсутні факти невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Згідно з п.3.1 кредитного договору за користування кредитними коштами, які нараховуються за дебетом рахунку, кредитор нараховує проценти за процентною ставкою, зазначеною у п. 1.2 кредитного договору. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору проценти нараховуються кредитором щомісяця за 4 робочі дні до кінця місяця, але не раніше 25 числа кожного місяця (далі - дата розрахунку процентних платежів). Нарахування процентів здійснюється за період з дати укладення договору до дати розрахунку процентних платежів включно, а в наступні періоди - з дня, наступного за попередньою датою розрахунку процентних платежів включно, по день розрахунку процентних платежів в поточному календарному місяці включно (далі по тексту - процентний період). Проценти нараховуються на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій, для яких діє пільговий період, за фактичний строк користування кредитом з урахуванням фактичної кількості календарних днів у місяці та році (метод факт/факт). Згідно з п. 3.3 кредитного договору позичальник зобов`язаний до 20 числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першою (з дати укладення цього договору) датою розрахунку процентів платежів, зарахувати на рахунок щомісячний обов`язковий внесок у сумі не менше 5 відсотків від залишку заборгованості за кредитом на день, наступний за датою розрахунку процентних платежів, але не менше фіксованої суми, встановленої відповідним тарифним планом, або суми залишку заборгованості, якщо вона менше за фіксовану суму. При цьому залишок заборгованості, що береться до розрахунку щомісячного обов`язкового внеску, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та штрафів за всіма видами заборгованості та не включає суму невнесеного позичальником щомісячного обов`язкового внеску попередніх періодів. У разі наявності заборгованості позичальника перед кредитором, позичальник зобов`язується зарахувати на рахунок щомісячний обов`язковий внесок, розрахований у поточному періоді, сума якого збільшена на суму невнесених позичальником щомісячних обов`язкових внесків, попередніх періодів та на суму непогашеного недозволеного овердрафту поточного періоду. Позичальник зобов`язаний здійснити остаточне погашення кредиту та процентів за користування не пізніше дати закінчення строку дії ліміту кредитування. Внесення щомісячного внеску здійснюється позичальником шляхом поповнення рахунку (зарахування коштів на рахунок). При цьому позичальник зобов`язаний врахувати час зарахування коштів на рахунок, який залежить від обраного позичальником способу платежу і може складатися до 2-х банківських дні з моменту внесення коштів на рахунок. У відповідності до п. 3.4 кредитного договору позичальник доручає кредитору з метою сплати процентів за кредитом здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку у порядку, передбаченому п. 3.13 цього договору, у тому числі за рахунок збільшення заборгованості за кредитом. Кредитор має право здійснювати договірне списання коштів з рахунку з метою сплати страхових платежів у строки та у сумах, визначених договором страхування, у тому числі за рахунок збільшення заборгованості за кредитом. Згідно з п. 3.5 кредитного договору, у разі недостатності на рахунку позичальника коштів, належних до сплати кредитору за цим договором, на дату здійснення кредитором договірного списання коштів з рахунку, позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за цим договором. Відповідно до п. 3.10 кредитного договору сторони домовились, що кредитор має право збільшити ліміт кредитування за цим договором без укладання з позичальником будь-яких додаткових угод до договору. У цьому випадку сторони встановлюють такий порядок зміни ліміту кредитування: про збільшення ліміту кредитування кредитор повідомляє позичальника письмово за 30 робочих днів до дати зміни. Протягом зазначеного строку позичальник має подати до кредитора письмове заперечення щодо зміни ліміту кредитування. Ненадання такого заперечення або користування кредитом після набуття чинності зміни розміру ліміту кредитування свідчить про згоду позичальника про зміну умов цього договору у частині зміни ліміту кредитування. У п. 3.13 кредитного договору зазначено, що з підписанням цього договору позичальник доручає кредитору здійснювати погашення грошових зобов`язань позичальника за кредитом, процентами за його користування, комісіями та іншими платежами на користь кредитора шляхом здійснення договірного списання коштівпозичальника у будь-якій валюті, що знаходяться на будь-якому з його рахунків, відкритих у кредитора (у його підрозділах), у тому числі з рахунку, вказаному у п. 1.5 нього договору. Таке договірне списання може здійснюватися кредитором на підставі цього договору будь-яку кількість разів до повного виконання грошових зобов`язань позичальника перед кредитором за договором, або з моменту настання строку виконання зобов`язань (включно) і в сумі, яка дорівнює сумі зобов`язань позичальника за цим договором, чи з моменту отримання кредитором письмового повідомлення (заяви) позичальника про строкове погашення зобов`язань у сумі та у строки, які зазначені в письмовому повідомлені (заявці). Позичальник зобов`язується забезпечити наявність необхідної суми коштів на своїх рахунках у кредитора. Отримувачем коштів при вищезазначеному договірному списанню є кредитор…. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору цей договір є змішаним та містить у собі умови договору про відкриття та ведення карткового рахунку, умови договору доручення та умови кредитного договору. Договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором або закриття рахунку. Сторони домовились, що виконання позичальником своїх прав та обов`язків за цим договором може здійснюватися шляхом виконання певних дій, що свідчать про наміри позичальника, зі застосуванням картки та програмного забезпечення кредитора (за наявності технічної можливості). Згідно з п. 9.2 кредитного договору за здійснення кредитором обслуговування рахунку, зазначеного у п. 1.1. цього договору, позичальник сплачує комісії, вид розмір та строки сплати яких визначаються графіком кредитора, чинним на момент здійснення платежу. Позичальник, підписуючи цей договір свідчить про те, що він отримав, повністю ознайомлений та згоден із змістом тарифів кредитора, чинних на момент укладання договору. Позичальник підписуючи цей договір погоджується з тим, що кредитор мас право вносити зміни до тарифів кредитора, інформація про такі зміни публікується кредитором на інформаційних дошках, встановлених в операційних залах відділень кредитора та налається позичальнику у виписці по рахунку не пізніше 30-ти днів до дати введення нових тарифів. При цьому, якщо позичальник до зазначеного строку не погасив заборгованість за цим договором та не повернув кредитору картки, сторони вважають. що позичальник поголився з новими тарифами кредитора. Заява-анкета є невід`ємною частиною цього договору (п. 9.6 кредитного договору). Відповідно до п. 9.7 кредитного договору зміни у договорі оформлюються додатковою угодою сторін (крім випадків, передбачених цим договором) і стають невід`ємною частиною договору. Цей договір укладено в двох примірниках - по одному для кожної з сторін, які мають однакову юридичну силу. З підписанням цього договору позичальник засвідчує, що отримав другий примірник договору (п. 9.8 кредитного договору). У розділі «Реквізити та підписи сторін» зазначено такі відомості про позичальника: відомості про паспортні дані; адреса за місцем реєстрації: 39112 Полтавська Козельщинський с. Хорішки відсутня б/н; ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків - [NUMBER] ; та підпис позичальника. У додатку №1 до кредитного договору «Сукупна вартість кредиту», який містить підпис позичальника (відповідача),викладено основі умови кредитування, а саме: дата видачі - 07.12.2011; дата першого погашення - 20.01.2012; дата останнього погашення - 07.12.2013; дата щомісячного платежу - 20 число; сума кредитного договору - 9500,00 грн; відсоткова ставка 36,9 %; орієнтовний розмір щомісячного страхового платежу, виходячи зі максимальної суми ліміту, - 38,00 грн; орієнтовний щомісячний платіж, виходячи з використання максимальної суми кредитного ліміту, - 489,89 грн; комісія за одержання готівки у банкоматах та відділеннях «Райффайзен Банк Аваль» - 2,50 %; у мережі інших банків на території України - 3 %+5 грн; у мережі інших банків за межами України - 3 %+15 грн. Абсолютне значення подорожчання кредиту - 7145,46 грн; реальна відсоткова ставка - 41,70 % (а.с. 16). Позивачем надано тарифи продукту «Кредитна картка». Тарифний план «Вигідний» для зарплатних клієнтів та пенсіонерів (за вислугою років), у яких передбачені тарифи на банківські послуги, які діяли у період з 28.03.2011 по 31.12.2011 (а.с. 23-24). 06 червня 2014 року між Публічним Акціонерним Товариством «Райффайзен Банк Аваль» (банк) та [PERSON] (клієнт) укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 010/0977/82/0024404 (далі по тексту - додаткова угода), яку підписано особистим підписом позичальника (а.с. 17-21). Підписавши додаткову угоду сторони вирішили змінити умови банківського обслуговування клієнта, виклавши договір у новій редакції. У розділі І додаткової угоди встановлено загальні умови договору, а саме: -розмір поточного ліміту кредиту на дату початку кредитування складає 17900,00 гривень, у подальшому встановлюється та визначається відповідно до статті 10 цього договору. -строк протягом якого клієнт користується та здійснює погашення кредиту - 48 місяців (далі - строк користування кредитом), що починається з 06.06.2014 (далі - дата початку кредитування) та закінчується 06.06.2018 (далі - дата закінчення строку). -процентна ставка за користування кредитом: фіксована - 30 % річних, діє з дати початку кредитування до повного погашення кредиту. Процентна ставка за користування недозволеним овердрафтом- 30 % річних; -розрахунковий рахунок клієнта, до якого встановлюються ліміти, - 2625039941/0757481200; -рахунок клієнта для зарахування плати та здійснення договірного списання - 0712915300. Відповідно до статті 1 розділу ІІ додаткової угоди банк на підставі заяви клієнта, яка є невід`ємною частиною договору (надалі- заява), відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів (далі - картковий рахунок або КР), та випускає клієнту платіжні картки (далі - ПК/картка), тип яких визначається заявою. Банк забезпечує проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням ПК або її реквізитів, відповідно до вимог законодавства України, правил платіжних систем, Правил ведення поточних рахунків фізичних осіб, до яких встановлено ліміт кредиту та користування платіжними картками АТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - правила) та тарифів. У статті 3 розділу ІІ додаткової угоди зазначено, що клієнт самостійно розпоряджається коштами на КР (за винятком випадків, передбачених законодавством України та договором) як за допомогою ПК, так і за допомогою платіжних документів, складених відповідно до вимог законодавства України та/або договору.…Клієнт несе відповідальність за виконання зобов`язань за договором щодо всіх операцій, здійснених за КР та відображених у виписці по КР… Відповідно до п. 3.12 статті 3 розділу ІІ додаткової угоди банк самостійно встановлює та визначає періодичність встановлення тарифів. Про встановлення нових тарифів банк повідомляє клієнта за 30 календарних днів до набрання чинності новими тарифами шляхом надання відповідної інформації у виписці по КР, розміщених на дошках об`яв в операційних приміщеннях, касах банку або іншим узгодженим сторонами способом одночасно з надсиланням клієнту відповідних повідомлень. Внесені зміни банком вважаються прийнятими, якщо клієнт протягом вищезазначеного строку не повідомить банк про розірвання договору з дотриманням вимог, передбачених п. 8.1, 8.2 договору. Тарифи на обслуговування операцій з використанням ПК на момент укладення договору, містяться в додатку № 1 до договору. У подальшому згода клієнта з тарифами підтверджується проведенням операцій по КР. Згідно з п. 3.13 статті 3 розділу ІІ додаткової угоди банк має право змінювати правила, а також встановлювати передбачені п. 3.7 статті 3 розділу ІІ договору ліміти на здійснення клієнтом видаткових операцій з використанням ПК, банк повідомляє клієнта про це, шляхом зазначення інформації у виписках по КР, розміщення інформації для клієнтів, а також надає таку інформацію в письмовому вигляді на вимогу клієнта. Також, у випадку зміни правил банк надсилає клієнту відповідне повідомлення за 30 календарних днів до набрання чинності такими змінами. Внесені банком зміни вважаються прийнятими, якщо клієнт протягом 30 днів після повідомлення банком клієнта вищезазначеним способом не повідомить банк про розірвання договору з дотриманням вимог. Згідно з п. 5.1 статті 5 розділу ІІ додаткової угоди в разі списання з КР коштів у сумі, що перевищує доступну суму на КР, виникає недозволений овердрафт. Заборгованість клієнта перед банком по недозволеному овердрафту повинна бути погашена негайно шляхом забезпечення наявності коштів в необхідній сумі на КР. У відповідності до п. 5.2 статті 5 розділу ІІ додаткової угоди клієнт зобов`язаний сплатити банку проценти за користування недозволеним овердафтом за ставкою, що зазначена у п. 1.4 розділу І договору. Проценти за користування недозволеним овердрафтом розраховуються у порядку, зазначеному у пункті 11.2 договору, виходячи зі суми недозволеного овердрафту по КР на кінець кожного дня за строк фактичного користування недозволеним овердрафтом. Умови погашення процентів є аналогічними умовам погашення заборгованості за процентами по кредиту, передбаченим пунктом 11.4 договору. Згідно з п. 5.3 статті 5 розділу ІІ додаткової угоди накладення арешту на КР клієнта, на якому існує недозволений овердрафт є істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладанні договору, та підставою для зміни умов договору та введенням такого: - заборгованість клієнта за недозволеним овердрафтом переноситься для обліку на рахунок прострочених кредитів, а нараховані проценти за користування недозволеним овердрафтом переносяться на відповідні рахунки прострочених нарахованих доходів, номери таких рахунків банк, на запит клієнта, повідомляє у письмовій формі; - з дати такого перенесення та до повного погашення заборгованості перед банком по недозволеному овердрафту, клієнт сплачує проценти за користування недозволеним овердрафтом в розмірі та в порядку, передбаченими пунктом 5.2 договору; - способи погашення заборгованості по недозволеному овердрафту та процентів за користування недозволеним овердрафтом визначаються за погодженням з банком. Зазначені вище умови договору вважаються такими, що набрали чинності, в день надходження документів про арешт КР до банку. До відносин між банком та клієнтом щодо погашення заборгованості за недозволеним овердрафтом, що обліковується на рахунках банку для обліку простроченої заборгованості, застосовуються умови, передбачені в пунктах 5.1-5.2. У статті 9 розділу ІІІ додаткової угоди зазначено, що з дати початку кредитування клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на КР надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти (надалі - кредит) у розмірі та на умовах, встановлених у розділі І та ІІІ договору. Кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на КР одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних операцій з КР. Без укладання додаткових угод до договору, банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь якої суми коштів після подовження строку користування кредитом розглядається сторонами як згода клієнта на подовження строку користування кредитом. Строк користування кредитом може бути подовжений, в тому числі без перевипуску ПК, у разі настання обставин згідно з п. 3.14 або 10.5, з метою виконання обов`язку клієнта щодо погашення кредиту без права його отримання, про що банк повідомляє клієнта в порядку, аналогічному тому, що вказаний у п. 10.3 договору… Відповідно до п. 1 статті 10 розділу ІІІ додаткової угоди максимальний розмір кредиту за договором складає 200000,00 гривень (далі - максимальний ліміт). У межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт кредиту (далі - поточний ліміт). Поточний ліміт діє у межах календарного місяця (далі- період), в якому він встановлений. Згідно з п. 2 статті 10 розділу ІІІ додаткової угоди перший період починається з дати початку кредитування та закінчується в останній календарний день цього ж місяця. Всі інші періоди щомісячно починаються з 1 числа календарного місяця та завершуються в останній календарний день місяця. Банк має право встановити іншу дату закінчення поточного періоду та іншу дату початку наступного періоду, повідомивши про це клієнта письмово шляхом надсилання клієнту відповідного письмового повідомлення за 7 календарних днів до такого встановлення. При цьому дата закінчення наступного періоду визначається в порядку, зазначеному в абзаці першому цього пункту. Відповідно до п. 3 статті 10 розділу ІІІ додаткової угоди поточний ліміт встановлюється банком в перший день кожного періоду. Розмір поточного ліміту не може перевищувати більше ніж на 1000 % та бути меншим більше ніж на 100 % розміру поточного ліміту в попередньому періоді. У будь-який період розмір поточного ліміту не може перевищувати розміру максимального ліміту. Банк здійснює повідомлення клієнта про розмір поточного ліміту в наступному періоді шляхом посилання або надання клієнту під підпис відповідного письмового повідомлення за 7 календарних днів до початку наступного періоду. У разі, якщо банк не надіслав/не надав клієнту повідомлення про оновлення розміру поточного ліміту в наступному періоді, сторони домовились, що розмір поточного ліміту на наступний період дорівнює розміру поточного ліміту, встановленого в попередньому періоді. Клієнт має право отримувати кредит при наявності встановленого максимального ліміту та поточного ліміту (далі разом - ліміти). У разі скасування лімітів клієнт не має права використовувати кредит (п. 4 статті 10 розділу ІІ І додаткової угоди). У відповідності до п. 11.1 статті 11 розділу ІІІ додаткової угоди за користування кредитом клієнт щомісяця зобов`язаний сплачувати банку проценти за ставкою, зазначеною пунктом 1.3 договору. Згідно з п. 11.2 статті 11 розділу ІІІ додаткової угоди проценти нараховуються банком щомісяця в будь-який день в період, що починається за 5 робочих днів до кінця місяця та закінчується в останній день місяця, але не раніше 25 числа кожного місяця (далі - дата розрахунку процентних платежів). Нарахування процентів здійснюється за період з дати отримання кредиту по дату розрахунку процентних платежів включно, а в наступні періоди - з дня, наступного за попередньою датою розрахунку процентних платежів по дату розрахунку процентних платежів в поточному календарному місяці включно. Відповідно до п. 11.4 статті 11 розділу ІІ додаткової угоди погашення процентів за користування кредитом здійснюються щомісячно шляхом договірного списання коштів в необхідній сумі з КР у дату розрахунку процентних платежів, в тому числі й за рахунок збільшення заборгованості за кредитом в рамках встановленого поточного ліміту. У випадку перевищення суми заборгованості за кредитом над розміром поточного ліміту, заборгованість за кредитом збільшується на суму заборгованості за нарахованими процентами. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів клієнту. Клієнт погашає таку заборгованість за кредитом відповідно до п. 11.5 договору. Згідно з п. 11.5 статті 11 розділу ІІІ додаткової угоди клієнт зобов`язаний до 20 числа включно кожного місяця, наступного за місяцем користування кредитом, сплатити банку платіж в розмірі 5 відсотків від власної заборгованості перед банком, але не менше 30 грн або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше за зазначену суму. При цьому вищезазначена заборгованість клієнта перед банком, яка складається з заборгованості за кредитом, суми нарахованих процентів за користування за кредитом, неустойок, комісійних винагород за обслуговування КР, процентів за користування недозволеним овердрафтом, не включає суму заборгованості за недозволеним овердрафтом та суму прострочених грошових зобов`язань клієнта перед банком. Такі прострочені грошові зобов`язання , в тому числі заборгованість за недозволеним овердрафтом, мають бути сплачені клієнтом в повному обсязі негайно. Відповідно до п. 12.1 статті 12 розділу ІV додаткової угоди, з метою оплати комісійної винагороди банку за здійснення операцій по КР, щомісячних платежів по кредиту, погашення кредиту, процентів за користування недозволеним овердрафтом, процентів за користування кредитом, дострокового погашення кредиту, погашення іншої заборгованості клієнта за договором перед банком, договором клієнт доручає банку здійснювати на користь банку договірне списання коштів з КР в сумах, які дорівнюють сумам відповідних грошових зобов`язань клієнта за договором. Таке договірне списання здійснюється в строки, визначені договором для виконання відповідних грошових зобов`язань клієнта перед банком. Також, клієнт доручає банку здійснювати договірне списання коштів з поточного рахунку, що зазначений у п. 1.7 договору, на КР. Банк на умовах договору здійснює договірне списання грошових коштів з КР для виконання грошових зобов`язань клієнта за договором, вказаних в абзаці першому цього пункту, а також з метою погашення недозволеного овердрафту. Суми та дати для здійснення такого договірного списання визначаються банком на підставі договору. Згідно з п. 12.2 статті 12 розділу ІV додаткової угоди договірне списання може здійснюватися банком протягом дії договору будь-яку кількість разів з дати настання строку виконання відповідного грошового зобов`язання (включно) до повного погашення заборгованості клієнта за договором перед банком та/або страхової компанії. У випадку недостатності коштів на поточному рахунку, зазначеному в п. 1.7 договору, та/або на КР, клієнт доручає банку здійснювати договірне списання з будь-яких інших рахунків клієнта в АТ «Райффайзен Банк Аваль», реквізити яких визначаються банком самостійно. Відповідно до п. 12.6 статті 12 розділу ІV додаткової угоди клієнт доручає банку здійснювати договірне списання коштів у розмірі фактичних грошових зобов`язань клієнта перед страховими компаніями за договором страхування з рахунків клієнта на умовах, передбачених дорученням на договірне списання, яке є невід`ємною частиною договору. У відповідності до п. 15.1 статті 15 розділу ІV додаткової угоди банк у встановленому законодавством України порядку має право без згоди клієнта відступити свої права вимоги за договором будь-якій особі або обтяжити ці права іншим чином на умовах договору. У разі відступлення права вимоги за договором, новий кредитор набуває усі права та обов`язки банку за договором, що стосуються умов кредитування, в повному обсязі, у тому числі право щодо повернення кредиту, процентів за користування ним, неустойки (п. 15.2 статті 15 додаткової угоди). Договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного погашення клієнтом грошових зобов`язань за договором, якщо інше не передбачено договором (п. 17.2 статті 17 додаткової угоди). У розділі реквізити та підписи сторін зазначено такі відомості про клієнта: прізвище, ім`я та по батькові - [PERSON] ; ІПН - [NUMBER] ; відомості про паспортні дані; адреса реєстрації: [ADDRESS] ; адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] ; підпис клієнта. Відповідно до доручення на договірне списання від 06.06.2014 (а.с.22), що є додатком № 1 до додаткової угоди до кредитного договору № 010/0977/82/0024404, яке містить підпис [PERSON] , на виконання клієнтом умов пункту 12.5 кредитного договору № 010/0977/82/0024404 від 07.12.2011 (далі договір) з урахуванням додаткової угоди від 06.06.2014 клієнт доручає банку, а банк приймає надане доручення здійснювати договірне списання з поточного рахунку, операцій за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів № 2625039941 (0757481200331605) будь яких сум, належних до сплати клієнта за договором страхування, на свою користь, як страхового агента ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» (надалі - страхова компанія), яка є страховиком за договором добровільного страхування життя…… Довідкою від 06.06.2014 про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту по продукту «Кредитна картка Прозора» / «Кредитна картка базова» (а.с. 26), яка містить підпис [PERSON] , передбачено загальні умови кредитування, а саме: форма видачі кредиту - встановлення кредитного ліміту до поточного рахунку клієнта, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціального платіжного засобу (платіжної картки, далі - картковий рахунок, який відкрито до цього продукту. Цільове використання - кошти видаються на споживчі цілі. Тип процентної ставки та валюта кредиту - фіксована, гривня. Назва тарифного плану (програми кредитування) - «Кредитна картка-Прозора», «Кредитна картка - Прозора Gold», «ВІП», «Базовий»; сума кредиту від 1000 до 50000 грн (для тарифних планів «Кредитна картка- Прозора», «Кредитна картка - Прозора Gold» та «Базовий») та від 1000 до 200000 грн (тарифний план «ВІП»); строк (з можливістю пролонгації за рішенням банку) - 48 місяців (для тарифних планів «Кредитна картка- Прозора», «Кредитна картка - Прозора Gold», «ВІП») та 24 місяці (тарифний план «Базовий»), щомісячний обов`язковий платіж - 5 % від залишку заборгованості для усіх тарифних планів; процентна ставка, річних (в тому числі на недозволений овердрафт) - 36 % (30 % для окремих компаній) (для тарифного плану «Кредитна картка- Прозора»), 30 % (для тарифних планів «Кредитна картка - Прозора Gold», «ВІП») та 59,90 % (для тарифного плану «Базовий»). Суд не бере до уваги Правила ведення поточних рахунків фізичних осіб, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів та до яких встановлено ліміт кредитування, та користування платіжними картками АТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 27-28), які долучені до матеріалів справи, оскільки позивачем не доведено, що вони є складовою кредитного договору, а саме те, що вони укладені в один день, тобто в день підписання відповідачем кредитного договору, і відповідач розумів, що саме ці Правила він мав на увазі, підписуючи кредитний договір. Відповідно до розрахунку заборгованості по картковому кредиту [PERSON] , виконаного АТ «Райффайзен Банк Аваль», відповідач має заборгованість за договором у розмірі 98614,74 грн, яка складається зі: заборгованість за дозволеним овердрафтом в розмірі 81500,00 грн; заборгованість за недозволеним овердрафтом в розмірі 14973,81 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 2140,93 грн (а.с. 31-33). З цього ж розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість нарахована за період з 11.12.2011 по 22.04.2021, протягом якого банком декілька разів змінювався кредитний ліміт, а саме: - 31.08.2012 збільшено кредитний ліміт з 9500,00 грн до 13300,00 грн; - 05.07.2013 збільшено кредитний ліміт з 13300,00 грн до 17900,00 грн; - 26.09.2014 збільшено кредитний ліміт з 17900,00 грн до 22300,00 грн; - 14.09.2015 збільшено кредитний ліміт з 22300,00 грн до 25600,00 грн; - 22.07.2016 збільшено кредитний ліміт з 25600,00 грн до 28100,00 грн; - 16.02.2017 збільшено кредитний ліміт з 28100,00 грн до 30900,00 грн; - 22.12.2017 збільшено кредитний ліміт з 30900,00 грн до 33900,00 грн; - 24.09.2018 збільшено кредитний ліміт з 33900,00 грн до 81500,00 грн. Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача підтверджено випискою по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] за період з 07.12.2011 по 22.04.2021 (а.с. 35-64, 34). З виписки по рахунку відповідача, наданої позивачем, вбачається, що відповідач систематично користувався кредитною карткою та здійснював платежі на погашення заборгованості. 09.04.2020 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (за договором - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» (за договором - новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-31F (далі договір відступлення права вимоги № 1) (а.с. 75-81). Відповідно до п. 2.1 договору відступлення права вимоги № 1 на умовах та в порядку, встановленому цим договором та відповідно до ст. 512-519 Цивільного кодексу України, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату належній йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Згідно з п. 2.2 договору відступлення права вимоги № 1 за цим договором здійснюється відступлення прав вимоги щодо портфелей заборгованості, сформованих первісним кредитором за власним рішенням та визначеною ним періодичністю, у відповідності до критеріїв, визначених у додатку 1 до договору, у межах загальної суми (без урахування пені) за всіма портфелями заборгованості 120000000,00 грн. У відповідності до п. 2.3.3 договору відступлення права вимоги № 1 первісний кредитор не пізніше 5 робочих днів з дати отримання від нового кредитора коштів у розмірі загальної вартості прав вимоги сформованого портфеля заборгованості згідно з п. 3.2 договору готує та направляє на підписання новому кредитору в письмовій (та одночасно в електронній згідно з п. 8.8 договору) формі реєстр боржників, яким фіксується відступлення прав вимоги за сформованим портфелем заборгованості. Новий кредитор в цей же день підписує реєстр боржників, проставляє печатку та повертає його первісному кредитору. Дата реєстру боржників відповідає даті відступлення прав. Реєстр боржників до договору відступлення права вимоги № 114/2-31F, який би було підписано сторонами договору та який містив би відомості про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 010/0977/82/0024404, позивачем не надано. 13 червня 2024 року між ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Сонаті» (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги № 13-06/24 (далі договір відступлення права вимоги № 2)(а.с. 65-74). Відповідно до п. 2.1 договору відступлення права вимоги № 2 на умовах та в порядку, встановленому цим договором, та відповідно до ст. 512-519 Цивільного кодексу України, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Згідно з п. 2.3.1 договору відступлення права вимоги № 2 первісний кредитор у відповідності до критеріїв, визначених у цьому договорі, формує реєстр боржників та портфель заборгованості станом на 30 червня 2024 року. Право вимоги вважається відступленим з моменту підписання сторонами портфелю заборгованості та реєстру боржників. Відповідно до п. 5.1 договору права відступлення прав вимоги не пізніше 30 календарних днів з дати відступлення зазначених у відповідному реєстрі боржників прав вимоги за кредитними договорами, первісний кредитор передає, а новий кредитор зобов`язаний прийняти документацію, про що складається акт приймання-передачі. Приймання-передача документації здійснюється уповноваженими представниками сторін. Відповідно до витягу реєстру боржників № 1 до договору факторингу від 25.07.2023 № 25/07 ТОВ «Сонаті» набуло право вимоги до боржника: [PERSON] ; номер договору - 010/0977/82/0024404 від 12.12.2011; реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ; загальна сума заборгованості 239736,95 грн, яка складається зі суми заборгованості за основним боргом - 96473,81 грн; суми заборгованості за відсотками - 143263,14 грн (а.с. 82). Також відповідно до реєстру боржників № 1 до договору права відступлення прав вимоги № 13-06/24 від 13.06.2024 ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» відступило ТОВ «ФК «Сонаті», а ТОВ «Сонаті» набуло право вимоги до боржника: [PERSON] ; номер договору - 010/0977/82/002404 від 12.12.2011; реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ; загальна сума заборгованості 239736,95 грн, яка складається зі суми заборгованості за основним боргом - 96473,81 грн; суми заборгованості за відсотками - 143263,14 грн (а.с. 115). Позивач стверджував, що після уступки права вимоги відповідач не здійснив жодної оплати і не надав доказів оплати, відповідно, сума заборгованості не змінилася. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач має найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонаті», дата запису в ЄДРЮОФОПГФ - 18.11.2024 (а.с. 83-84, 140-141). Позивач стверджував, що до зміни найменування, державна реєстрація якого була проведена 15.11.2024, назва товариства була «Фінансова компанія «Сонаті». Застосовані судом норми права Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (станом на дату укладення спірного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. У статті 526 ЦК України (ЦКУ) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Також виписка банку згідно з Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. Такі висновки суду відповідають правовим висновкам Верховного суду у справі № 200/5647/18 (постанова від 16.09.2020) та у справі № 760/7792/14-ц (постанова від 28.10.2020). Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ). Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Ч. 1, 5, 6,7 ст. 81 ЦПК України встановлюють, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Позивач у даній справі (новий кредитор) Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонаті» стверджувало, що придбало право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором у загальному розмірі 98614,74 грн. Також позивач у позовній заяві стверджував, що після уступки права вимоги відповідач не здійснив жодної оплати за кредитним договором і сума заборгованості не змінювалася. Судом установлено, що 07.12.2011 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] було укладено змішаний договір, який містить у собі умови договору про відкриття та ведення карткового рахунку, умови договору доручення та умови кредитного договору. Договір містить підписи сторін, у тому числі відповідача. 06.06.2014 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору, яка також містить підписи сторін, у тому числі відповідача. З виписки по особовому рахунку та з розрахунку заборгованості, наданих позивачем, вбачається, що відповідач отримав кредит та певний час здійснював платежі на погашення заборгованості. Проте у повному обсязі та у строки, встановлені кредитним договором, кредит не повернув. Представник відповідача - адвокат Євтодьєв А.О. у судовому засіданні 25.11.2025 у цілому визнав як факт укладення відповідачем кредитного договору та додаткової угоди, так і факт отримання кредитних коштів. Представник відповідача також стверджував, що відповідач мав намір добровільно погасити заборгованість за кредитом, у зв`язку з чим звертався до первісного та нового кредитору, але не зміг достовірно з`ясувати розмір заборгованості. Аргументи зі сторони відповідача на заперечення позовних вимог в основному базувалися на тому, що позивач не довів перед судом, що він дійсно придбав право вимоги до відповідача, та - на значних розбіжностях між розрахунками заборгованості, банківською випискою по рахунку, які не дозволяють суду та відповідачеві визначитися з дійсною сумою заборгованості за кредитним договором. На підтвердження наявності у позивача дійсного права вимоги до відповідача позивач надав суду такі докази: -договір відступлення права вимоги між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» (другий кредитор) (а.с. 75-81), за умовами якого відступлення права вимоги фіксується реєстром боржників, який суду не надано; -договір відступлення права вимоги між ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» (другий кредитор) та ТОВ «ФК «Сонаті» (змінена назва: ТОВ «Сонаті») (третій кредитор) (а.с. 65-74), за умовами якого право вимоги уважається відступленим з моменту підписання сторонами портфелю заборгованості та реєстру боржників. На підтвердження переходу права вимоги за другим договором відступлення права вимоги від 13.06.2024 № 13-06/24 позивачем надано спочатку витяг з реєстру боржників № 1 до договору факторингу від 25.07.2023 № 25/07, відповідно до якого ТОВ «Сонаті», начебто, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором на загальну суму 239736,95 грн. У подальшому позивачем додатково надано витяг з реєстру боржників до договору факторингу від 13.06.2024 № 13-06/24, відповідно до якого ТОВ «Сонаті», начебто, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором на загальну суму 239736,95 грн. У наданих позивачем доказах різнилися дати, номери договорів відступлення права вимоги та витягів до них, а також суттєво відрізнялася сума заборгованості за кредитним договором, яку, начебто, придбав позивач (239736,95 грн), та яка не відповідала тим твердженням, що позивачем заявлено у позовній заяві, та розрахункам заборгованостей (98614,74 грн). Тобто заборгованість у витягах з реєстрів боржників за різними договорами відступлення права вимоги до одного і того ж боржника за одним і тим же самим кредитним договором суперечить розрахунку заборгованості та первинним банківським документам (випискам тощо), наданим позивачем. Позивачем не пояснено за рахунок чого сума заборгованості зменшилася, стверджуючи у позовній заяві, що відповідач не здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, а сама сума заборгованості не змінювалася. Такі суттєві розбіжності у датах, номерах договорів відступлення права вимоги, витягах з реєстрів боржників, та у сумах заборгованостей позивачем жодним чином не пояснено та не усунуто. Щодо першого договору відступлення права вимоги, то матеріали справи взагалі не містять будь-яких доказів ані щодо реєстру боржників, ані щодо суми заборгованості за кредитним договором, яка, нібито, була набута другим кредитором, та у подальшому відступлена позивачу. Суд звертав увагу позивача на такі недоліки в ухвалі про відкриття провадження у справі та пропонував позивачеві надати суду та відповідачеві відповідні докази набуття права вимоги до відповідача Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп». Позивач жодним чином на ухвалу суду не відреагував, будь-які докази того, що другий кредитор дійсно набував право вимоги до відповідача, - не надав. Отже у матеріалах справи відсутні належні, достовірні та достатні докази того, що первісним кредитором дійсно передавалося право вимоги до відповідача другому кредитору. Відповідно, й не підтверджується набуття права вимоги позивачем до відповідача від другого кредитора. Позивачем такі докази не надано. Суперечливі витяги з реєстрів боржників, що надавалися позивачем як доказ набуття ним права вимоги до відповідача від другого кредитора, не відповідають вимогам щодо доказів, визначеним у ст. 76-80 ЦПК України; такі докази не є достатніми з огляду на те, що позивачем не доведено факт набуття другим кредитором права вимоги до відповідача та розмір (суму) набутого ним права вимоги. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України). Передача таких доказів має на меті перевірку існування у кредитора права вимагати виконання боржником відповідних обов`язків, а також змісту та обсягу таких обов`язків (п. 41 постанови Верховного Суду від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012). Тому обставина непередачі новому кредитору документів, які засвідчують права, що передаються, створює певні ризики для нового кредитора, пов`язані зі невиконанням боржником своїх зобов`язань на користь саме нового кредитора. Однак відсутність передачі новому кредитору таких документів не може свідчити про відсутність передачі права вимоги взагалі. У справі, що розглядається, право вимоги до відповідача переходило від первісного кредитора до кожного наступного нового кредитора два рази, де фінальним кредитором є позивач. Тому для перевірки існування у позивача права вимагати виконання відповідачем відповідних обов`язків, позивач мав би надати відповідачу та суду докази переходу прав у зобов`язанні на кожному етапі. Відповідно, для підтвердження факту відступлення права вимоги, позивач повинен був надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Такий висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012 тощо. У позовній заяві, на виконання приписів, ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач повідомив, що оригінали всіх доказів, що додані до позовної заяви, знаходяться у нього. Ненадання позивачем до суду відомостей про те, у якої саме особи перебувають оригінали документів, а також неподання відповідного клопотання унеможливлювало витребування судом оригіналів документів у інших осіб у порядку ч. 7 ст. 81 ЦПК України, в тому числі за власною ініціативою, якщо позивач таких доказів не мав. Такі висновки суду відповідають висновкам Верховного суду у справі № 905/306/17 (постанова від 02 листопада 2021 року). З викладеного слід зробити висновок, що позивач не виконав сій обов`язок, визначений ст. 80 ЦПК України, та не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог. Суд погоджується з доводами представника відповідача та вважає, що позивачем не доведено факт наявності у нього дійсного права вимоги до відповідача за кредитним договором, що, на думку суду, є окремою та самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Розмір заборгованості за кредитним договором судом не перевірявся та не аналізувався, з огляду на висновок про те, що позивачем не доведено взагалі наявності у нього права вимоги до відповідача у будь-якому розмірі та сумі. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2422,40 грн (а.с. 93, 101). Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору у сумі 3028,00 гривень слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed