Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

02.11.2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] . Позивач просить суд: - стягнути заборгованість 18 824,60 грн. за кредитним договором № 0506-1856 від 08.10.2020. 06.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином шляхом направлення судової кореспонденції на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ). Конверт повернувся до суду неврученим. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином. Позивач пояснює, що 08.10.2020 між TOB «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір в електронній формі, за умовами якого він отримав в кредит гроші та зобов`язався їх повернути, сплатити відсотки. 28.10.2021 між TOB «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу, за умовами якого ТОВ «Факторинг Партнерс» отримало право вимоги до [PERSON] на суму 18 300 грн. За невиконання зобов`язань ТОВ «Факторинг Партнерс» нарахував інфляційні збитки 436,66 грн. та 3% річних 87,94 грн. Всього борг 18 824,60 грн. Судом встановлено такі обставини справи. 08.10.2020 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 0506-1856, відповідно до умов якого, він отримав в кредит 10 000 грн., строком на 27 днів, зі сплатою за користування кредитом 2 % в день. 28.10.2021 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 02/102021 за умовами якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відступив на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» належні йому права вимоги до боржників, у тому числі до [PERSON] на суму 18 300 грн. (10 000 грн. основний борг; 8 300 грн. заборгованість по відсоткам). За розрахунком позивача станом на 13.11.2024 заборгованість за цим договором становить 18 300 грн. (10 000 грн. основний борг; 8 300 грн. заборгованість по відсоткам). Також за період з листопада 2021 по лютий 2022 позивач нараховує на суму боргу інфляційні збитки 436,66 грн., а з 09.11.2021 по 23.02.2023 3% річних - 87,94 грн. Висновки суду. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, укладення ТОВ «Укр Кредит Фінанс» кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Укр Кредит Фінанс» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Кредит надано шляхом переказу коштів на картковий рахунок. Отже, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, однак, [PERSON] взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту, сплати відсотків не виконав в строки, передбачені графіками погашення кредиту, кредит, відсотки за його користування не сплатив, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед ТОВ «Факторинг Партнерс», до якого перейшло право вимоги, розмір заборгованості станом на дату відступлення прав вимоги за договором про споживчий кредит становить 18 300 грн. (10 000 грн. основний борг; 8 300 грн. заборгованість по відсоткам). Відповідач розміру заборгованості, її розміру не спростував, своїх розрахунків не надала. Відтак вимоги позивача про стягнення кредитної заборгованості підлягають задоволенню. Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з листопада 2021 року по лютий 2022 року інфляційне збільшення відносно суми боргу становить 436,66 грн., 3% річних з 09.11.2021 по 23.02.2022 - 87,94 грн. Отже, такі також підлягають стягненню. Щодо стягнення витрат на правову допомогу. Позивач заявлено про відшкодування витрат на правову допомогу 9 000 грн. На підтвердження цих витрат надав Договір про надання правової допомоги №02-09/2024-5 від 02.09.2024, укладений між ФОП [PERSON] та ТОВ «Факторинг Партнерс» (Клієнт). Доказів, що ФОП [PERSON] є адвокатом не надав. Згідно з ч. 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Отже, витрати на юридичні послуги, можливо надані іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч.4 ст.137, ч.7 ст.139 та ч.3 ст.141 ЦПК (постанова Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 757/13974/21-ц).

Outcome: approved