Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Катріч Марію Миколаївну, звернулася до Шевченківського районного суду м.Харкова з позовом до Харківської міської ради, відповідно до якого просить визначити для [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) додатковий строк в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] ; сплачений позивачем за подачу позовної заяви судовий збір у розмірі 1211,20 грн. залишити за позивачем. На обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. 02.06.2025 позивачка звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом було видано постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, у зв`язку із пропуском шести місячного строку для прийняття спадщини. Позивач вказала, що вона пропустила строк з поважних причин, так як вона хворіє на онкологічне захворювання і протягом тривалого часу проходить лікування, її стан здоров`я за останній рік суттєво погіршився. Крім того, позивач має супутні захворювання цукровий діабет II типу середнього ступеню важкості з 2006 року, гіпертонічна хвороба серця ІІІ ст.ст 3 ст., з 2020 року та щоденно потребує медикаментозного лікування та постійного обстеження, здачу аналізів та нагляду. Ухвалою Шевченківського\~районного суду\~м.\~Харків від\~25\~червня 2025\~року позовну\~заяву прийнято\~до\~розгляду\~та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явилася. Від представника позивача у матеріалах справи наявна заява, в якій остання просила розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник Харківської міської ради у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не подав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 27 листопада 2025 року, враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує слухати справу за відсутності Відповідача та згідно ч. 4 ст.\~223\~ЦПК\~України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справа не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, [INFO] померла громадянка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть cерії [NUMBER] , виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові від 06.06.2024 року, актовий запис № 7290. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським РАЦС м. Харкова 09.10.1962, актовий запис №1442. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом серії [NUMBER] , виданого Дзержинським відділом РАЦС м. Харкова [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11 січня 1985 року, актовий запис №26. Після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] . 02 червня 2025 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального нотаріального округу Харківської області Шкірі Ю.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки у праві власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , що підтверджується відповідною заявою. Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального нотаріального округу Харківської області Шкіря Ю.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 137/02-31 від 02 червня 2025 року, у зв`язку з тим [PERSON] не подала у шістемісячний строк заяву про прийняття спадщини, крім того спадкодавиця та спадкоємиця не проживали разом, а тому треба звернутися до суду з позовною заявою щодо поновлення строку на прийняття спадщини. [PERSON] поставлений діагноз хронічний лімфомікоз ІІ-В ст., що підтверджується довідкою від 27.05.2025 року, виданою Державною установою «Інститут медичної радіології ім.С.П. Григорєва НАМН України. 20.09.2024 року [PERSON] , в рамках знаходження на обліку в Державній установі «Інститут медичної радіології ім.С.П. Григорєва НАМН України контрольно проходила в центрі медичної радіології ГАММА ПЛЮС мультиспіральну комп`ютерну томографію органів шиї, грудної клітини, черевної порожнини та малого тазу. (копія додається). 20.09.2024 року [PERSON] в рамках знаходження на обліку в Державній установі «Інститут медичної радіології ім.С.П. Григорєва НАМН України контрольно проходила обстеження та здавала біохімічний аналіз крові, що підтверджується лабораторним аналізом № 115249 ПП «АЛВІС-КЛАС». 23.09.2024 року [PERSON] в рамках знаходження на обліку в Державній установі «Інститут медичної радіології ім.С.П. Григорєва НАМН України контрольно здавала периферичну кров, що підтверджується результатом досліджень № 779013550 медичної лабораторії DІЛА. 02.10.2024 року [PERSON] зверталась до лікаря у зв`язку з загальною слабкістю/втомою, м`язовим болем та підвищенням кров`яного тиску, що підтверджується копією огляду лікаря, [PERSON] запис № 124614132/1. В результаті якого було призначене медикаментозне лікування. 08.10.2024 року [PERSON] зверталась до лікаря у зв`язку з запаленням сечового міхура, що характеризується болями в області живота, частими сечовипускання, що підтверджується копією огляду лікаря, [PERSON] запис № 125842033/1. В результаті якого було призначене лікування та додатково направлено на здачу аналізів. 16.10.2024 року [PERSON] повторно звернулася до лікаря у зв`язку з запаленням сечового міхура, болями в області живота , що призводить до невимушеного сечовипускання. В результаті якого було призначене медикаментозне лікування на 90 днів. 23.10.2024 року [PERSON] в рамках знаходження на обліку в Державній установі «Інститут медичної радіології ім. С.П.Григорєва НАМН України контрольно здавала гематологічний аналіз крові, що підтверджується гематологічним аналізом крові № 13/23 ПП «АЛВІС-КЛАС». 27.11.2024 року [PERSON] в рамках знаходження на обліку в Державній установі «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григорєва НАМН України контрольно здавала гематологічний аналіз крові, що підтверджується гематологічним аналізом крові № 5/27 ПП «АЛВІС-КЛАС». 22.01.2025 року [PERSON] в рамках знаходження на обліку в Державній установі «Інститут медичної радіології ім.С.П. Григорєва НАМН України здавала аналізи крові, що підтверджується лабораторним аналізом № 119712 ПП «АЛВІС-КЛАС». 03.02.2025 року [PERSON] звернуталася до лікаря у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, в результаті якого було поставлено діагноз зовнішній отит та гостра інфекція дихальних шляхів, було проведено огляд лікарем та призначене лікування. 17.02.2025 року [PERSON] повторно звернулась до лікаря, що підтверджується довідкою. З 19.02.2025 року по 21.03.2025 року [PERSON] амбулаторно знаходилась на лікуванні з діагнозом пневмонія нижньої долі лівої легені, що підтверджується копією Виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 28.05.2025, року, копією огляду лікаря від 19.02.2025 року, копією огляду лікаря від 27.02.2025 року, копією огляду лікаря від 21.03.2025 року. 01.04.2025 року [PERSON] в рамках знаходження на обліку в Державній установі «Інститут медичної радіології ім.С.П. Григорєва НАМН України здавала аналізи крові, що підтверджується лабораторним аналізом № 122446 ПП «АЛВІС-КЛАС». 01.04.2025 року [PERSON] в рамках знаходження на обліку в Державній установі «Інститут медичної радіології ім.С.П. Григорєва НАМН України в центрі медичної радіології ГАММА ПЛЮС контрольно проходила мультиспіральну комп`ютерну томографію органів шиї, грудної клітини, черевної порожнини та малого тазу. 01.04.2025 року [PERSON] , у зв`язку з болями в серці проходила обстеження в центрі медичної радіології ГАММА ПЛЮС та проводилось ультразвукове дослідження серця. 07.04.2025 року [PERSON] звернуталася до лікаря у зв`язку з повторним запаленням сечового міхура, що характеризується, болями в області живота, частими сечовипусканням, що підтверджується копією огляду лікаря від 07.04.2025 року. З 24.04.2025 року по 03.05.2025 року позивач, [PERSON] стаціонарно в умовах лікарні «Харківська клінічна лікарня на залізничному транспорті № 1 філія» Центр охорони здоров`я» проходила лікування в центрі кардіології та терапії з діагнозом нестабільна стенокардія прогресуюча, післяінфарктний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба серця ІІІ стадії 3 ступеня , що підтверджується копією Виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 03.05.2025 року. 07.05.2025 року я повторно звернулась до лікаря у зв`язку з біллю у серці та призначено лікування у зв`язку з діагнозом стенокардія та гіпертонічна хвороба серця ІІІ ст 3 ст. (копія додається). 13.05.2025 року [PERSON] в рамках знаходження на обліку в Державній установі «Інститут медичної радіології ім.С.П. Григорєва НАМН України контрольно проходила обстеження та здавала периферичну кров, що підтверджується результатом досліджень № 779018542 медичної лабораторії DІЛА. 20.05.2025 року [PERSON] в рамках знаходження на обліку в Державній установі «Інститут медичної радіології ім.С.П. Григорєва НАМН України контрольно здавала аналізи крові, що підтверджується лабораторним аналізом № 124353 ПП «АЛВІС-КЛАС» Крім іншого, [PERSON] має цукровий діабет II типу середнього ступеню важкості з 2006 року, гіпертонічна хвороба серця ІІІ ст. ст 3 ст., з 2020 року, що підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного(стаціонарного) хворого від 28.05.2025 року післяінфарктний кардіосклероз, що підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 03.05.2025 року, щоденно потребує медикаментозного лікування та постійного обстеження, здачу аналізів та нагляду. Згідно ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спащини сплив 04 грудня 2024 року. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про\~надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Отже законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач повинен довести поважність пропуску строку для прийняття спадщини не лише у межах шестимісячного строку, встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України, а й упродовж усього періоду від дати відкриття спадщини до дати звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, як на підставу пропуску строку на звернення з заявою про прийняття спадщини, посилається на наявність в останньої захворювань, зокрема, онкологічне захворювання, діагноз хронічний лімфомікоз ІІ-В ст. та супутні захворювання цукровий діабет II типу середнього ступеню важкості з 2006 року, гіпертонічна хвороба серця ІІІ ст. ст 3 ст., з 2020 року, а також довготривале лікування (огляди у лікарів, обстеження, здача аналізів тощо), яке триває на теперішній час. Згідно з позицією Верховного суду, викладені у постанові від 07 квітня 2020 року, справа № 756/9379/15-ц вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Так, встановлені судом обставини унеможливили своєчасне, протягом шести місяців після смерті спадкодавця, звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і підтверджують поважність причин пропуску строку такого звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] . Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22,57,58,94та152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права. Оцінюючи належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~враховуючи вище\~викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що позивач\~ [PERSON] \~з вищевказаних\~поважних причин\~(встановлені\~останній діагнози\~та довготривале\~лікування,\~яке припидає\~на період\~строку прийняття\~спадщини)\~пропустила встановлений\~законом шестимісячний\~строк для\~прийняття спадщини,\~а тому\~суд визначає\~позивачу додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Враховуючи, що позивачка у прохальній частині позовної заяви просила залишити за нею, тому суд залишає останні за позивачем.

Outcome: approved