Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя із заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25.06.2006, виданого на ім`я « [PERSON] », у якому прізвище зазначено з орфографічною помилкою, та визнати, що зазначене свідоцтво підтверджує її право власності на 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є співвласницею квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 25.06.2006, видане Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради. Крім того, відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10919895 від 13.06.2006, вищевказана квартира належить на праві спільної часткової власності в рівних долях наступним особам: [PERSON] належить 1/3 частини; [PERSON] належить 1/3 частини; [PERSON] належить 1/3 частини. Під час проведення державної реєстрації права власності на вищевказану квартиру, державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] було прийнято рішення від 30.09.2025 про відмову у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із виявленням суперечностей у написанні прізвищ заявників, а саме, у свідоцтві про право власності № [NUMBER] від 25.06.2006 прізвища суб`єктів права власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прописані з літерою Ї. Проте, відповідно до паспортів громадян України, на підставі яких заявники звернулись до Департаменту адміністративних послуг, зазначено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто з літерою І. Таким чином, наявна розбіжність у написанні прізвища « [PERSON] » замість « [PERSON] » є технічною помилкою, що не впливає на ідентифікацію особи, оскільки інші персональні дані збігаються. Враховуючи вказану помилку, заявник позбавлена можливості провести державну реєстрацію права власності на належну їй частину квартири, що створює юридичну невизначеність та перешкоджає реалізації її права власності. Ухвалою судді від 04.11.2025 відкрито провадження у цій справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 26.11.2025. У судове засідання, призначене на 26.11.2025, сторони по справі не з`явились, від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала, від заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] також надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заявниці підтримують. Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, пояснень по суті справи суду не надав. Враховуючи положення ч. 1 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності учасників справи на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи. Дослідивши заяву, надані в її обґрунтування письмові докази, суд доходить до висновку, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Андросенко Анни Олександрівни № 81096238 від 30.09.2025, заявником [PERSON] для проведення державної реєстрації права власності подано свідоцтво про право власності від 25.06.2006 за № 653, проте вказане свідоцтво видане, на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Виявлені суперечності у прізвищах заявника, що зазначені у паспорті та у свідоцтві про право власності, не дають змоги провести державну реєстрацію прав (права власності) на квартиру за заявником. У зв`язку із цими обставинами, вказаним рішенням відмовлено [PERSON] у проведенні реєстраційних дій за її заявою. Тобто, розбіжності у написанні прізвища заявника, яке міститься у правовстановлюючому документі та документах, які надані для ідентифікації її особи, позбавляють заявника можливості зареєструвати право власності на нерухоме майно. Як встановлено судом, у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 25.06.06, яке видане Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради в порядку приватизації житла, співвласниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зазначено [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~яким вказана\~квартира належить на праві спільної часткової власності в рівних долях. Заявник у справі - [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що підтверджується копією її паспорту громадянина України серії [NUMBER] , в якому також на сторінці № 2 зазначено ПІБ заявника російською мовою [PERSON] . На сторінці 11 паспорту громадянки України [PERSON] містяться відмітки про те, що вона з 10.12.1992 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно із витягами з реєстру територіальної громади, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно із карткою фізичної особи платника податків, ідентифікаційний номер [NUMBER] видано фізичній особі [PERSON] . Вказані обставини свідчать про те, що згідно документів, які ідентифікують особу заявника, її прізвище є [PERSON] . На підставі наданих суду документів також встановлено, що заявник [PERSON] з 10.12.1992 зареєстрована у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Між тим, у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 26.05.06, яке видано в порядку приватизації, згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», заявника, як співвласника квартири, зазначено [PERSON] . Надані суду документи, дають підстави дійти висновку, що свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 26.05.06, на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , видане Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради, в тому числі на заявника, прізвище якої помилково зазначено [PERSON] . Зазначена розбіжність в написанні прізвища у свідоцтві про право власності на житло, та документах, які ідентифікують заявника, зумовлена технічною помилкою при складанні правовстановлюючого документу, яка перешкоджає [PERSON] у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на належну їй частину квартири. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що дослідженими доказами достовірно встановлено, що при видачі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25.06.06, яке видано Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради, при написанні прізвища одного з співвласників допущено помилку: замість « [PERSON] 1/3\~частини» (що є правильним згідно наданих документів) вказано « [PERSON] 1/3 частини», а відтак під час судового розгляду справи знайшов підтвердження факт належності [PERSON] ,\~ [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25.06.06. На підтвердження того, що цей документ, у тому числі, належить, [PERSON] свідчить і той факт, що згідно її паспорту громадянки України, вона на момент приватизації житла та проведення реєстраційних дій була та є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , тобто у квартирі, на яку, в порядку приватизації, видано свідоцтво про право власності на житло. Враховуючи, що встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу необхідно їй для реєстрації у встановленому Законом порядку права власності на нерухоме майно, а внести зміни до правовстановлюючих документів у позасудовому порядку неможливо, суд доходить до висновку, що вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Разом із тим, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні вимоги про визнання того, що свідоцтво на житло № [NUMBER] від 25.06.2006 підтверджує її право власності на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , з наступних підстав. Свідоцтво про право власності на житло є правовстановлюючим документом, що посвідчує законний зв`язок особи з певним майном або підтверджує її право на нього, та є документом на підставі якого уповноваженою особою здійснюється реєстрація права власності особи, на чиє ім`я воно видане. Частиною 7 ст. 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження\~призначене для\~розгляду справ\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~значення для\~охорони прав\~та інтересів\~особи або\~створення умов\~для здійснення\~нею особистих\~немайнових чи\~майнових прав\~або підтвердження\~наявності чи\~відсутності неоспорюваних\~прав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У даній справі захист прав та інтересів заявника здійснено судом шляхом встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, а саме право власності\~заявника на\~1/3\~частину квартири\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ на\~підставі свідоцтва,\~не підлягає\~додатковому підтвердженню судом, та виходить за межі розгляду справи окремого провадження. Тим більше, у даній справі підставою для відмови у здійсненні реєстраційних дій стало те, що правовстановлюючий документ мав розбіжності у прізвищі співвласника у свідоцтві про право власності на житло, із прізвищем у її паспорті громадянки України, а не те, що державним реєстратором не визнається свідоцтво про право власності на жило, як документ, який підтверджує право власності заявника на зазначену у свідоцтві квартиру. З огляду на зазначені обставини, суд дійшов висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial