Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

1. Стислий виклад позицій учасників справи У березні 2025 року заявник [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокатка Зачепіло З.Я., звернувся до суду з вказаною заявоюпро встановлення факту перебування на його утриманні трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заява мотивована тим, що заявник та [PERSON] перебувають у не зареєстрованому цивільному шлюбі, під час якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , реєстрація народження якого здійснена зі слів матері, тому у графі "Батько" зазначено [PERSON] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 107. Крім того, у [PERSON] є малолітній син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER] , актовий запис № 35. Батьком [PERSON] є [PERSON] , однак він не взаємодіє з сином, не підтримує ніяких контактів з ним, не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина. Натомість заявник [PERSON] виконує обов`язки батька дитини, займається виховання [PERSON] , піклується про його розвиток, емоційний та психологічний стан, забезпечує його матеріально та ставиться до нього як до рідного сина. Зазначає, що він проживає однією сім`єю з [PERSON] , дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оплачує медичні послуги та інші побутові потреби сім`ї. Заявник має стабільний заробіток та має змогу утримувати свою сім`ю. Виховуючи троє дітей, заявник прагне забезпечити їм однакові умови та можливості для навчання та відпочинку. Здоров`я та інтереси дітей є для заявника найбільшою цінністю. У зв`язку з викладеним просить суд встановити факт перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18-ти років, оскільки наявність такого факту є підставою для отримання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі абзацу 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.03.2025 справу направлено за підсудністю до Полонського районного суду Хмельницької області (а.с. 28). 14.04.2025 справа надійшла до цього суду (а.с. 28). Ухвалою суду від 25.04.2025 заяву прийнято до розгляду та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами окремого провадження (а.с. 35). 10.10.2025 від представника заявника [PERSON] - адвокатки Зачепіло З.Я. надійшла заява про доручення доказів, серед яких, зокрема, долучено копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та копію висновку про біологічне батьківство від 13.06.2025 (а.с. 83-89). Ухвалою суду від 16.09.2025 явку заявника [PERSON] визнано обов`язковою (а.с. 77). Ухвалою суду від 22.10.2025 у справі за клопотання заявника призначено відеоконференцію для забезпечення участі заявника у судовому розгляді (а. 97). Інших процесуальних дій у справі не вчинялося. 3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити із наведених вище підстав. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Понінківської селищної ради Кукліновська Л.В в судовому засіданні заяву підтримала. 27.05.2025 як представник органу опіки та піклування подала до суду акт обстеження умов проживання від 26.05.2025. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Аджамської сільської ради в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно. Жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, не заперечувала проти її задоволення. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2025, про що зроблено актовий запис № 168 (а.с. 88). Тобто, шлюб між заявником та [PERSON] укладено під час розгляду справи у суді. За даними довідки № 609 від 19.12.24, виданої Веселівським старостинським округом Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, [PERSON] не зареєстрована, але проживає за адресою [ADDRESS] і має такий склад сім`ї: співмешканець [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] (а.с. 23). Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 35 (а.с.17). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за № 00050815602 підтверджено, що [PERSON] народився [INFO] , про що 27.12.2019 виконавчим комітетом Понінківської селищної ради Полонського району Хмельницької області зроблено актовий запис за № 35. Батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 86-87). Відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1 (а.с.15). Висновком про біологічне батьківство № MGU2127 від 13.06.2025 підтверджено, що ймовірність біологічного батьківства батька [PERSON] , [INFO] , щодо [PERSON] , [INFO] , становить 99,9% (а.с. 89, зворот). Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтвреджено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 107 (а.с.16). Згідно з даними акта обстеження умов проживання від 26.05.2025, службою у справах дітей Понінківської селищної ради проведено перевірку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якої встановлено, що [PERSON] та її діти зареєстровані за вказаною вище адресою, але фактично там не проживають. Вказане встановлене зі слів матері [PERSON] - [PERSON] (а.с. 45). Натомість, актом обстеження умов проживання, складеним комісією з прав захисту дітей Аджамської сільської ради від 10.11.2025 встановлено, що у будинку за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] з дружиною [PERSON] , спільною донькою [PERSON] та синами дружини [PERSON] та [PERSON] . Сім`я будинок винаймає, стосунки теплі, дружні. Діти називають [PERSON] татом. Акт підписаний членами комісії та завірений печаткою служби у справах дітей Аджамської сільської ради (а.с. 112). Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значущість, і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Слід врахувати, що важливою є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Заявник як на підставу звернення до суду із заявою, зазначає реалізацію права на отримання відстрочки від призову під час мобілізації. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до приписів пункту 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Загальний порядок здійснення сімейних прав та виконання сімейних обов'язків закріплено у статтях 14, 15 СК України. Сімейні права є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Правовідносини «утримання дітей», є предметом регулювання Сімейного кодексу України. Відповідно до приписів частини 1 та 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 180, ч. 2 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 260 СК України якщо мачуха, вітчим проживають однією сім'єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Відповідно до ч. 1 ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов'язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб. Обов`язок по утриманню зберігається також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків (ч. 2 ст. 166 СК). У постанові Верховного Суду від 14.12.2023 у справі № 160/11228/23 вказано, що особа, перебуваючи у шлюбі з громадянкою, має право на участь у вихованні її дітей (за умови проживання однією сім'єю). При цьому обов'язок щодо їх утримання у позивача (як вітчима) виникає за умови, якщо в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання. Сам по собі факт проживання за однією адресою не може свідчити про перебування на утриманні. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.04.2018 у справі №165/325/17, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Разом з тим, відповідно до положень абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» батько трьох дітей віком до 18-ти років, які перебувають на його утриманні, має законне право на відстрочку від призову під час мобілізації. Відповідно до Додатку 5 «Перелік документів, що подаються військовозобов'язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, передбачено, що жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, додають документи, що підтверджують право на відстрочку: свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов'язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір'ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір'ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов'язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов'язаного відповідно до положень статті 315 ЦПК України, а також договір про сплату аліментів на дитину. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін Згідно з поданою заявою, встановлення факту перебування на утриманні заявника трьох неповнолітніх дітей необхідно йому для реалізації права на отримання відстрочки від призову на мобілізацію через сімейні обставини, а саме перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18-ти років (однієї рідної дитини згідно даних свідоцтва про народження та двох дітей дружини згідно даних свідоцтва про народження, де заявник батьком не значиться). Отже, судом достеменно встановлено, що заявник є батьком однієї малолітньої [PERSON] , [INFO] . Тобто у дитини [PERSON] є батько [PERSON] та матір [PERSON] . При цьому, діюче законодавство не передбачає обов`язку інших осіб здійснювати утримання дитини у випадку, якщо батьки не позбавлені батьківських прав. Як і не передбачає встановлення факту утримання дитини, зокрема, рідним батьком, оскільки це є прямим особистим обов`язком [PERSON] щодо доньки [PERSON] . Також знайшов своє підтвердження факт проживання заявника [PERSON] з двома малолітніми дітьми, матір яких є його дружиною, а саме з [PERSON] , [INFO] , та з [PERSON] , [INFO] . Заявником [PERSON] під час розгляду справи долучено висновок про батьківство щодо [PERSON] , [INFO] . Однак жодних відомостей з приводу внесення змін до даних свідоцтва про народження цієї дитини суду не надано. За таких обставин батьком [PERSON] вважається [PERSON] . Тобто, заявник є вітчимом двох дітей своєї дружини: [PERSON] та [PERSON] , оскільки перебуває з їхньою матір`ю в зареєстрованому шлюбі з 17.04.2025. Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім'єю. Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки. Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] просить встановити факт утримання ним своєї дитини та двох пасинків. Суд зазначає, що у батьків дитини зберігається обов`язок утримання своєї дитини з моменту її народження до досягнення нею повноліття, при чому такий обов`язок не залежить від наявності зареєстрованого шлюбу між батьками, факту позбавлення батьківських прав, визнання батьків недієздатними, тощо, а припиняється лише фактом смерті батьків. Законом не заборонено [PERSON] добровільно утримувати дітей своєї дружини, дбати про їхній всебічний розвиток, забезпечувати повсякденні побутові потреби, навчання, піклуватися про його духовний та фізичний стан, проте таке право заявника не породжує юридичного значення за наслідками встановлення факту, про який просить заявник. Як було зазначено вище, законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст. 268 Сімейного кодексу України). Отже, заявник матиме обов`язок утримувати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , лише за сукупності наступних обставин: вказані діти не матимуть одночасно матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж всі ці особи одночасно з поважних причин не матимуть змоги надавати цим дітям належного утримання, і при цьому заявник повинен мати можливість надавати таке утримання дітям. При цьому, до суду не було надано доказів того, що у заявника, як у вітчима, виник обов`язок утримувати двох дітей дружини. Надання ж матеріального утримання чужій дитині добровільно (навіть в разі доведення такого факту) не означає, що дитина перебуває на утриманні особи в розумінні сімейного законодавства. Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні також будь-які дані щодо відсутності у [PERSON] та [PERSON] рідних діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ж неможливості належного утримання ними дитини. Натомість, з дослідженого акту обстеження умов проживання від 26.05.2025, виданого службою у справах дітей Понінківської селищної ради, встановлено, що проведено перевірку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якої встановлено, що [PERSON] та її діти зареєстровані за вказаною вище адресою, але фактично там не проживають. Представник служби у справах дітей зазначив, що вказане встановлене саме зі слів матері [PERSON] - [PERSON] (а.с. 45). Тобто, цим актом підтверджено, що [PERSON] є матір`ю заінтересованої особи [PERSON] , а отже - бабою дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Доказів протилежного суду не подано. У судовому засіданні ця обставина ніким не заперечувалася. Окрім цього, суд зазначає, у дітей є матір, яка згідно з приписом ст. 180 СК України зобов`язана утримувати дітей до досягнення ними повноліття, доказів про її неможливість належним чином виконувати свій обов`язок щодо належного утримання дітей, у тому числі [PERSON] та [PERSON] , матеріали справи не містять. Відсутність у матері дитини доходу не звільняє її покладеного на неї законом обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину, у в тому числі і з допомогою держави у певних випадках. Виходячи з аналізу вказаних вище норм та обставин суд зазначає, що заявник за згодою матері дітей може добровільно брати участь у вихованні чи навіть утриманні дітей своєї дружини, проте це не породжує юридичного обов`язку щодо утримання заявником цих дітей. Окремо суд звертає увагу на надану заявником виписку з банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» (долучену до матеріалів справи як доказ фінансового забезпечення сім'ї), яка містить відомості про рух коштів за вересень-жовтень 2024 року (а.с. 22). Заявник, долучаючи цей доказ, не конкретизував, які саме витрати підтверджують факт утримання дітей, посилаючись на загальний рух коштів як на доказ своєї участі у забезпеченні побутових потреб. Разом з тим, суд, дослідивши зміст вказаних транзакцій, встановив, що значна частина коштів заявника витрачається не на потреби дітей (харчування, одяг, навчання чи розвиток), а перераховується на користь сервісів азартних ігор. Зокрема, у виписці зафіксовано численні платежі на користь онлайн-казино «SLOTOKING.UA» на значні суми (7000 грн, 8000 грн, 10000 грн тощо). Наявність системних витрат на азартні ігри, які за своїм обсягом є співмірними або навіть перевищують витрати на побутові потреби ставить під сумнів твердження заявника про те, що його доходи є основним джерелом існування дітей. Жодних обставин існування перешкод у вирішенні ним питання щодо виховання, лікування чи навчання дітей без встановлення цього факту заявником суду не зазначено і доказів такого до заяви не додано. За таких підстав, суд доходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні докази, якими підтверджується обов`язок заявника утримувати малолітнього [PERSON] та [PERSON] на підставі ст.268 СК України. Обов`язок утримувати малолітню [PERSON] покладений на заявника з моменту народження дитини, оскільки він є її батьком та не потребує встановлення такого факту. Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження. До наведених повноважень віднесено, в тому числі, видачу довідок про те, що дитина знаходиться на утриманні одного з батьків або опікуна. Наведена послуга надається на підставі індивідуального рішення кожного органу місцевого самоврядування в межах території. Довідка видається у місячний строк безкоштовно. Її видача здійснюється виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а також центром надання адміністративних послуг. Подати заяву на її отримання заявник може особисто або через законного представника. Підставою для відмови у видачі довідки про те, що дитина знаходиться на утриманні одного з батьків або опікуна, є невідповідність документів. Відмова у наданні такої послуги може бути оскаржена до окружного адміністративного суду. Натомість заявником не надано суду доказів на підтвердження перешкод у встановленні зазначеного факту в позасудовому порядку, а також доказів утримання ним як вітчимом неповнолітніх дітей дружини, за умови, що інші члени сім`ї, які мають обов`язок утримувати неповнолітніх дітей, не можуть надавати їм належне утримання. Заявник не позбавлений можливості звернутись до органу місцевого самоврядування за місцем проживання із заявою про видачу довідки про те, що неповнолітні діти дружини знаходяться на його утриманні. Окрім того, суд критично оцінює та не бере до уваги письмові пояснення (заяви) [PERSON] від 05.01.2025 (а.с. 19), [PERSON] від 25.11.2024 (а.с. 20) та [PERSON] від 03.01.2025 (а.с. 21), долучені до матеріалів справи. Суд відхиляє зазначені документи з огляду на те, що вказані особи не є учасниками судового процесу (заявником, заінтересованою особою або їхніми представниками), а отже їхні письмові пояснення не є передбаченим законом засобом доказування в розумінні статті 76 ЦПК України. Відповідно до цивільного процесуального законодавства, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Інформація, якою володіють зазначені фізичні особи щодо сімейних обставин заявника, могла бути надана суду виключно у формі показань свідка шляхом їх безпосереднього допиту в судовому засіданні, із попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання. Оскільки клопотання про допит цих осіб як свідків заявником не заявлялося і судом вони не допитувалися, їхні письмові заяви (пояснення) не мають доказового значення для вирішення справи. Суд був позбавлений можливості безпосередньо сприймати показання цих осіб, з`ясувати джерело їхньої обізнаності про внутрішні сімейні та фінансові відносини заявника, а також перевірити їхні свідчення. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про недоведеність заявником перебування на утриманні саме у [PERSON] трьох неповнолітніх дітей. Сам факт проживання дитини в сім`ї з вітчимом, не є беззаперечним доказом його утримання. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви. 5. Розподіл судових витрат, вирішення інших процесуальних питань. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені заявником, не відшкодовуються.

Outcome: dismissed