Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» (далі - ТОВ «Новий Колектор») Савченко Т.О. через систему "Електронний суд" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1014-1399 від 04 січня 2022 року в розмірі 53550 грн, а також судових витрат: 2422,40 грн сплаченого позивачем судового збору. У обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 04 січня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №1014-1399, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7500 грн строком на 300 днів до 31 жовтня 2022 року, зі сплатою процентів за користуванням кредитом у відповідності до умов, визначених договором. 26 грудня 2024 року між ТОВ «Новий Колектор» та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено Договір факторингу № УКФ-261224-2, у відповідності до якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відступило ТОВ «Новий Колектор» право вимоги за кредитними договорами, що існують на дату відступлення права вимоги, в т.ч. і щодо вищевказаного кредитного договору, укладеного з відповідачем. Відповідач свої зобов`язання за договором № 1014-1399 від 04 січня 2022 року належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 22 вересня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 53\~550 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 7500 грн, заборгованість за відсотками 46\~050 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою судді від 26 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання не прибув, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання не прибув. Про місце, дату та час судових засідань відповідач повідомлявся належним чином шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за зареєстрованим місцем його проживання. Про час, дату і місце судових засідань на 14.10.2025, 04.11.2025 відповідач вважається належним чином повідомленим на підставі ч.3 ст.130 ЦПК України. Судову повістку на 19 листопада 2025 року повернуто без вручення з відміткою в поштовому повідомленні про відсутність одержувача за вказаною адресою. При цьому, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається, що така судова повістка відповідачу вручена. Причин своєї неявки відповідач не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався. Враховуючи повторну неявку відповідача в судові засідання та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. У відповідності до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк (ст.ст.526, 530 ЦК України). За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ч.2 ст.639 ЦК України визначено: якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Істотні умови електронного договору, крім умов, визначених Цивільним кодексом України, передбачено також у ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ст.1054 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, вказаний Закон визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Положеннями ст.3 даного Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частин 3, 6, 8 статті 11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до змісту ч.7 ст.11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому, зокрема, Цивільним кодексом України, іншими актами законодавства. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції: якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд установив, що 04 січня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1014-1399 (а.с.9-11),відповідно до умов якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зобов`язався відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом (п.1.2 Договору). Згідно з п.2.4 Договору Заявлений строк користування Кредитом складає 14 календарних днів з дня надання Кредиту. Заявлений строк це обраний Позичальником в момент укладання цього Договору строк користування Кредитом, протягом якого може бути використано право користування Кредитом за Пільговою та/або Зниженою процентною ставкою (Заявлений строк). Позичальник має право достроково до закінчення Строку кредитування, передбаченого у п.2.8 цього Договору сплатити Кредит повністю у останній календарний день Заявленого строку, як зазначено у п.п. 2.4.1 2.4.5 цього Договору. Пунктом 2.6 Договору визначено, що нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно починаючи з першого дня видачі Кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, в таких розмірах: Стандартна процентна ставка 3.00% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключення строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/або Пільговою ставкою). Знижена процентна ставка 2.00% (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п.3.4 - 3.9. цього Договору). Пільгова процентна ставка 0,01% (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п. 3.4. - 3.6. цього Договору). Відповідно до п.2.8 Договору строк кредитування, тобто строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів (до 31.10.2022) з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (Строк кредитування). Строк Договору є рівним Строку кредитування. Договір укладено в електронній формі, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 04 січня 2022 року (а.с.9-11). Відповідно до п.7.7 Договору, невід`ємною його частиною є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором відповідно до Методики НБУ. Відповідні Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, у яких викладено умови кредитування, підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 04 січня 2022 року (а.с.12-19). Отже, між первісним кредитором ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами 04.01.2022 в електронній формі, після укладення якого між сторонами договору виникли взаємні права та обов`язки. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» умови укладеного договору виконав, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами. Зокрема, згідно з довідкою про перерахування суми кредиту №1014-1399 від 04 січня 2022 року, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через платіжну систему LigPay здійснено видачу коштів за вищевказаним договором, сума платежу 7500 грн, card_mask 516915*16 (а.с.8). Відповідач умови кредитного договору не виконав, а саме: не здійснив погашення кредиту та відсотків за його використання, в результаті чого виникла заборгованість. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором з повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість, та стягнення заборгованості в примусовому порядку на користь позивача, як правонаступника первісного кредитора. Відповідно до змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 у справі №761/1543/20, у постанові від 19.01.2022 у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 у справі №554/8549/15-ц. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. 26\~грудня 2024\~року міжТОВ «Укр\~Кредит Фінанс»\~та ТОВ\~«Новий Колектор»\~укладено договір\~факторингу №УКФ-261224-2,\~у відповідності\~до умов\~якого первісний\~кредитор ТОВ\~«Укр Кредит\~Фінанс» передає\~(відступає)\~новому кредитору\~ТОВ «Новий\~Колектор»свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за Кредитними договорами та передає ТОВ «Укр Кредит Фінанс» під відступлення права вимоги грошові кошти за плату у порядку та строки, встановлені цим Договором. Право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання ними відповідного реєстру боржників у формі, наведеної в Додатку №1 до цього договору. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (п.2.1, 3.1) (а.с.20-25). Відповідно до Реєстру боржників №1 від 26.12.2024 до Договору факторингу № УКФ-261224-2 від 26 грудня 2024 року, підписаного сторонами договору факторингу, ТОВ «Новий Колектор» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором №1014-1399 від 04 січня 2022 року (а.с.26-27). Вказаний договір факторингу у встановленому порядку недійсним не визнаний, тому в силу положень ст.204 ЦК України, діє презумпція правомірності вказаного правочину. Таким чином, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідача за вищезазначеним договором про відкриття кредитної лінії №1014-1399 від 04.01.2022. З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором про відкриття\~кредитної лініїз повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними, у результаті чого у нього виникла заборгованість. Наданим позивачем розрахунком за договором також підтверджується, що з моменту набуття позивачем права вимоги до боржника [PERSON] за вказаним договором заборгованість обліковувалась у розмірі, визначеному на момент укладення договору факторингу і додаткові нарахування позивачем не проводились. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №1014-1399 від 04 січня 2022 року загальна сума заборгованості становить 53550 грн, яка складається з: 7500 грн заборгованість за тілом кредиту; 46050 грн - заборгованість за відсотками (а.с.28-40), - які позивач просить стягнути з відповідача. При цьому, відсотки за користування кредитними коштами було нараховано в розмірі, що узгоджений відповідачем у підписаному ним договорі. Вказану заборгованість нараховано в межах строку кредитування (до 31.10.2022). Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Новий Колектор», як новим кредитором, за Договором про відкриття\~кредитної лінії №1014-1399 від 04 січня 2022 року. Доказів погашення\~сумизаборгованості матеріали справи не містять. Відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов, не надав суду доказів, які б спростовували погодження із кредитодавцем усіх істотних умов договору, оформленого в електронній формі, не надав доказів на спростування розрахунку заборгованості перед ТОВ «Новий Колектор» та для підтвердження належного виконання договірних зобов`язань. Отже, оскільки відповідач не виконав у повній мірі взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7500 грн, процентів за користування кредитом в сумі 46050 грн (розмір відсотків було узгоджено сторонами договору) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі\~ст.\~141\~ЦПКУкраїни, з відповідача на користь ТОВ «Новий Колектор» необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн, що були сплачені позивачем при зверненні з вказаним позовом до суду.

Outcome: approved