Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, вказавши, що з 11.07.2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20.02.2025 року був розірваний. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . 26.04.2023 року Вишгородським районним судом Київської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак з 04.08.2023 року дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні, а тому, вважає, що не повинен на підставі судового наказу сплачувати грошові кошти відповідачу, оскільки вона не проживає постійно з дитиною, не надає матеріальної допомоги батьку на утримання сина, не приймає участі у його вихованні. Позивач вважає, що примусове стягнення аліментів з нього порушує його права, оскільки відповідач не має права їх одержувати. В добровільному порядку згоди із відповідачем не досягнуто, а тому змушений за захистом своїх прав звернутися до суду та просить зменшити розмір аліментів присуджених за судовим наказом від 26.04.2023 року про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, а також судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.03.2025 року по справі було відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.09.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили розгляд справи провести за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Окрім того, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що твердження позивача про не надання нею матеріальної допомоги дитині та не прийняття участі у вихованні дитини є неправдими. Всі отримані нею аліменти від позивача витрачаються нею саме на утримання дитини, а також нею був відкритий рахунок в банку для дитини, на який відкладає кошти на його майбутнє. Постійно спілкується з класним керівником дитини, цікавиться його життям та успіхами. З дитиною спілкується в телефонному режимі, тому приймає активну учать як в житті сина, та і в задоволенні матеріальних потреб. Позивач чинить їй перешкоди в спілкуванні з дитиною, забираючи телефон та намагається усунути її з життя сина та від його виховання. Окрім того, зазначила, що з часу винесення судового наказу не змінився матеріальний чи сімейний стан позивача, не змінився і стан його здоров`я, тому вважає, що підстави для зменшення розміру аліментів відсутні. Посилаючись на викладене просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням, особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 11.07.2014 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис 17, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, згідно якого батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20.02.2025 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , реєстрований 11.07.2014 року виконавчим комітетом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис 17 розірвано. 26.04.2023 року Вишгородським районним судом Київської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000, 00 грн. та судового збору на користь держави у розмірі 268, 40 грн. Згідно характеристики, підписаної класним керівником [PERSON] та директором Гайденко О. Лютізького ліцею Петрівської сільської ради відносно [PERSON] , [INFO] , учня 5-А класу, останній навчається в Лютізькому ліцеї з першого класу. Володіє навчальним матеріалом на середньому та достатньому рівні навчальних досягнень. Має хороший фізичний і розумовий розвиток. Програмний матеріал засвоює після пояснення вчителя, має хорошу пам`ять, стійку увагу. Домашні роботи виконує своєчасно. Заняття без поважних причин не пропускає. Найбільший інтерес проявляє до уроків гуманітарного циклу (історія, українська література) та фізичної культури. Має хороший фізичний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Добре й у призначений термін виконує будь-яку доручену йому справу. Має добрий загальний розвиток. Завжди одягнений охайно. Назар - доброзичливий, ввічливий, енергійний, товариський, підтримує дружні стосунки з однокласниками та старшими дітьми, але у спілкуванні не займає лідерські позиції. Під час повномасштабного вторгнення разом з мамою виїжджав до с. Ільці Верховинського району Івано-Франківської області, де продовжував навчання у місцевій школі. 04.08.2023 року [PERSON] повернувся до с. Лютіж і з 01.09.2023 року приступив до навчання у 4 класі Лютізького ліцею Петрівської сільської ради, де навчається і зараз. Вихованням, матеріальним забезпеченням [PERSON] після його повернення в с. Лютіж займається батько, [PERSON] , який регулярно відвідує навчальний заклад, підтримує зв`язок із вчителями, відвідує батьківські збори, допомагає сину в навчанні. Мати [PERSON] , [PERSON] , з 01.09.2023\~року контакту із ліцеєм не має, з вчителями не спілкується, навчанням сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує. З аналітичної\~довідки складеної\~практичним психологом\~Лютізького ліцею\~Петрівської сільської\~ради [PERSON] \~за результатами\~психодіагностики [PERSON] ,\~учня 5-А\~класу Лютізького ліцею встановлено, що [PERSON] до проживання з батьком ставиться позитивно, з матір`ю зустрічається вкрай рідко. З довідки № 4/237 від 04.12.2024 року виданої старостою сіл Лютіж та Гута-Межигірська Петрівської сільської ради [PERSON] [PERSON] на підставі акту депутата Петрівської сільської ради Мороза О.В., вбачається, що [PERSON] разом із сином [PERSON] , дійсно з 18.11.2024 року по даний час проживають за адресою: [ADDRESS] . З характеристики складеної старостою сіл Лютіж та Гута-Межигірська Петрівської сільської ради Савенок Т. відносно [PERSON] , встановлено, що останній за місцем проживання характеризується позитивно, має хороші стосунки з ріднею та сусідами, заяв та скарг відносно нього не надходило. Компрометуючі матеріали в сільській раді відсутні. Згідно довідки сімейного лікаря Лютізької амбулаторії загальної практики сімейної медицини [PERSON] від 04.12.2024 року [PERSON] , 2014 року народження проживає з батьком [PERSON] , 1964 року народження. Знаходиться під наглядом сімейного лікаря Лютізької амбулаторії загальної практики сімейної медицини, де в повному обсязі отримує медичні послуги. Всі огляди медичні проходив з батьком. Відповідно до розрахунку-заборгованості головного державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Орленко М. заборгованість у [PERSON] по сплаті аліментів за судовим наказом від 26.04.2023 року станом на 27.12.2024 року відсутня. Рішенням Виконавчого комітету Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області «Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] » від 24.12.2024 року № 21469 визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з його батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За правилами статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів, або ж в інших випадках, визначених законом. Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно із постановою КЦС ВС від 19.06.2024 у справі № 686/22677/23 зазначено: «статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.» При вирішенні даного спору суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що син сторін [PERSON] , [INFO] , з серпня 2024 року проживає разом з батьком. З урахуванням конкретних обставин справи, те що дитина з серпня 2024 року фактично проживає з батьком та перебуває на його утриманні, при цьому з нього стягнуто аліменти на утримання сина на користь відповідача, суд приходить до висновку, що зменшення розміру аліментів буде відповідати нормам чинного законодавства та сприяти забезпеченню інтересів дитини. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, тобто, з моменту набрання рішенням суду законної сили. Отже, аліменти у новому розмірі слід стягувати із дня набрання рішенням чинності. Крім того, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~211, 20 грн., який сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved