Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У жовтні 2025 року позивач ТОВ ФК «Гелексі» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 61584 від 13 березня 2019 року в розмірі 25249,5 грн., що складається з: 5000,00 грн. - заборгованість за позикою, 20249,5 грн. - заборгованість по процентам та комісії за користування позикою, судовий збір у розмірі 2423,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «ФК«ГЕЛЕКСІ» та [PERSON] 13 березня 2019 року укладено договір позики № 61584, в електронному вигляді. ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» було організовано сервіс з надання онлайн позик (https://cashinsky.ua), який забезпечував надання грошових коштів у позику з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом укладення з клієнтами електронних договорів позики. На виконання укладеного договору позичальнику надано грошові кошти в якості позики у сумі 5000 грн., на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідно до умов договору, процентна ставка складає 0,01% в день від поточного залишку, комісія складає 1,5 % в день, строк повернення позики 11 квітня 2019 року. Між сторонами 11 квітня 2019 року укладено додаткову угоду №1 до договору позики відповідно до якої, строк повернення позики змінено на 10 травня 2019 року. Викладено графік платежів в новій редакції. Відповідач не виконує умови договору, у зв`язку із чим позивач просить стягнути визначений розмір заборгованості. Рух справи Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2025 року головуючим суддею у справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду від 27 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 01 грудня 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві позивач просив суд розглянути справу за відсутності його представника та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки через засоби поштового зв'язку, на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Проте, повернута без вручення, з позначкою «адресат відсутній». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Українські фінансові операції» підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що між між ТОВ «ФК«ГЕЛЕКСІ» та [PERSON] 13 березня 2019 року укладено договір позики № 61584. Договір укладено в електронному вигляді, шляхом підписання електроним підписом одноразовим ідентифікатором. ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» є фінансовою установою та здійснювало діяльність на ринку фінансових послуг, організовано сервіс з надання онлайн позик (https://cashinsky.ua). На виконання укладеного договору позичальнику надано грошові кошти в розмірі 5000 грн., шляхом зарахування на картковий рахунок [NUMBER] . Відповідно до умов договору, процентна ставка складає 0,01% в день від поточного залишку (пункт 1.1.2.1), комісія складає 1,5 % в день(пункт 1.1.2.1), строк повернення позики 11 квітня 2019 року(пункт 1.1.5). У випадку прострочення терміну платежу зі сплати заборгованості, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю підвищену комісійну винагороду в розмірі 3,0% в день від суми позики з кожен день користування. Між сторонами 11 квітня 2019 року укладено додаткову угоду №1 до договору позики відповідно до якої, строк повернення позики змінено на 10 травня 2019 року. Викладено графік платежів в новій редакції. Згідно з довідкою ТОВ ФК «ЕЛАЄНС» від 01 вересня 2025 року, товариство здійснило платіжну операцію про зарахування коштів на картковий рахунок отримувача [PERSON] , дата проведення платежу 13 березня 2019 року, перераховано кошти у сумі5000 грн. на картковий рахунок [NUMBER] . З наданого позивачем розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості [PERSON] станом на 06 вересня 2019 року становить 27119,05 грн., що складається з: 5000,00 грн. - заборгованість за позикою, сума прострочених відсотків -74,50, сума простроченої комісії - 20175,00 грн.; сума пені за тілом - 578,10 грн, сума пені за відсотками 5,16 грн, сума пені за комісіями - 1286, 29 грн. Також з розрахунку заборгованості встановлено, що 11 квітня 2019 року позичальник здійснила погашення заборгованості за відсотками в розмірі 14,50 грн та заборгованості за комісією - в розмірі 2175,00 грн., в загальному розмірі 2189,50 грн. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Судом досліджений наданий позивачем розрахунок заборгованості, в якому відображено використання відповідачем кредитних коштів, погашення 11 квітня 2019 року заборгованості за відсотками та комісією, вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом станом на 06 вересня 2025 року в межах заявлених вимог становить 25249,50 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту - 5000,00 грн, заборгованості за відсотками - 74,50 грн, заборгованості за комісією -20175,00 грн. На підставі досліджених доказів, відсутності заперечень відповідача проти обсягу визначеної заборгованості, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» в загальному обсязі 25249,50 грн. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом досліджений наданий позивачем договір про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року, укладенийміж позивачем та адвокатом Рудзей Ю.В., предметом якого є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 1.2 Договору є перелік видів правничої допомоги. Згідно положень п. 1.7 даного договору розмір гонорару адвоката визначається за домовленістю сторін та відображається у актах наданих послуг. Згідно акту № 61584від 01 вересня 2025 рокунаданих послуг правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 рокуТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та адвокат Рудзей Ю.В. підтверджують надання правничої допомоги у справі за позовом ТОВ «ФК «Гелексі» до [PERSON] з правового аналізу спірних правовідносин, складання позовної заяви та формування додатків, на які витрачено 5 год, загальною вартістюнаданих послуг 5000,00 грн. Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Outcome: approved