Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] , який зареєстрований 06.05.2023 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №\~321. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Між ними повністю відсутнє взаєморозуміння. Вони стали зовсім чужими людьми й повністю віддалилися один від одного. Можливості зберегти сім`ю немає. У зв`язку з викладеним позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30.10.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду. До судового засідання позивач не з`явився, в позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 06.05.2023 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). (а.с. 9). Сторони від шлюбу дітей не мають. На даний час позивач та відповідач спільного господарства не ведуть, припинили сімейні відносини, мешкають окремо, клопотань про надання часу на примирення до суду не надали, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує з приводу розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.\~104СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1\~ст. 110СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Приписами ст.\~112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено ч. 3 ст.\~109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між позивачем та відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть, фактично подружні відносини припинилися. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка Оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. За змістом ст.\~113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила не змінювати шлюбне прізвище на дошлюбне. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем сплачено при поданні позову судовий збір у розмірі 1211,20 грн, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved