Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

До суду надійшла позовна заява ТОВ «Споживчий центр», в якій представник позивача Пилипчук А.С. просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.08.2024 ТОВ «Споживчий центр» та відповідач уклали кредитний договір (оферти) №\~02.08.2024-100001991, за умовами якого ТОВ «Споживчий центр» надав [PERSON] кредит в розмірі 15 000,00 гривень строком на 140 днів під проценти. Відповідач електронним цифровим підписом підписав пропозицію про укладення договору (оферти), отримав кошти. У зв`язку з наведеним ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Однак, [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 14.07.2025 утворилась заборгованість у розмірі 46500 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15000 грн., по процентах в розмірі 21000 грн., комісії 3000 грн., неустойки 7 500,00 грн. На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. Ухвалою суду від 01.08.2025 провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, на позові наполягав. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідно ч. 8 ст.128, п. 5 ч. 6 ст.272 ЦПК України\~відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно з електронним сайтом Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, але вони результатів не дали. Відповідно до положення ч.2\~ст.247 ЦПК України\~суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 02.08.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір (оферти) № 02.08.2024-100001991, за умовами якого ТОВ «Споживчий центр» надав [PERSON] кредит в розмірі 15000,00 гривень строком на 140 днів, зі сплатою відсотків у розмірі розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит з кінцевим терміном повернення кредиту до 19.12.2024. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору не передбачена. ТОВ «Споживчий центр» належно виконало умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 15000 грн, що підтверджується довідкою про здійснення переказу на номер картки відповідача за допомогою системи iPay.ua, транзакція № 470123376. Відповідно до заявки визначено дані клієнта [PERSON] , підтверджується той факт, що останній підписав вищевказаний договір, шляхом введення коду з смс, яке було відправлене на фінансовий номер Відповідача. Відповідно до копії довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 02.08.2024-100001991 від 02.08.2024 станом на 14.07.2025 утворилась заборгованість у розмірі 46500 грн,\~що складається з: 15000 гривень\~заборгованість за тілом кредиту; 21000 гривень\~заборгованість за відсотками; комісії 3000 грн, 7500 гривень\~- неустойки. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомукаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом статей 626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1,2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із змісту ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Відповідно до ч.1\~ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання разом із умовами та правилами банку складають укладений між сторонами у справі договір про надання кредиту у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 02.08.2024-100001991 від 02.08.2024 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». На підтвердження укладання кредитного договору позивачем надано електронні докази в паперовій формі, згідно з якими підтверджується, що позичальник допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно не сплачена. Також з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що оскільки [PERSON] підписав пропозицію електронним цифровим підписом, а тому можна зробити висновок про те, що він ознайомився з умовами кредитування та погодився з ними, перед тим, як поставити підпис. Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 02.08.2024-100001991 від 02.08.2024 позивач виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит, що підтверджується квитанцією. Однак, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Таким чином, суд вважає що позов слід задовольнити в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15000 грн, заборгованості за відсотками\~21000 грн, комісії 3000 грн. Водночас суд не погоджується із розрахунком заборгованості наданим позивачем в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 7500грн, з таких підстав. Відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Зідно зі ст.6-1\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені ч. 4\~ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Таким чином, позовні вимоги в частині стягненні заборгованості за неустойкою в сумі 7500 грн не підлягають до задоволення. Відповідно до п.6 ч.1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено на 83,87% (39000 х 100 : 46500), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2031,67 грн судового збору (2422,40 х 83,87%:100).

Outcome: partial