Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

У вересні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі за текстом - ТОВ «ФК «Еліт») через директора Наваренко В.Г. звернулося до суду із вказаним вище позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 23 липня 2018 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк») та [PERSON] укладено оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Згідно з умовами якої АТ «Альфа-Банк» надав відповідачу кредит для особистих потреб з лімітом кредитної лінії у розмірі до 200\~000 гривень, з процентною ставкою 39,99% річних, тип роцентної ставки фіксований, обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 гривень. 22 лютого 2021 року між Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Форт» укладено Договір факторингу №1, відповідно до умов якого, АТ «Альфа-Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Форт», а ТОВ «ФК «Форт» приймає належні АТ «Альфа-Банк», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі прав вимоги. 23 лютого 2021 року між ТОВ«ФК «Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено Договір факторингу №01-23-02/21, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Форт» передає (відступає) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» приймає належні ТОВ «ФК «Форт», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі прав вимоги. Таким чином до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» відповідно до укладеного Договору факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яка станом на 23 лютого 2021 року становить 31\~392 гривні 80 копійок. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9200 гривень. Позивач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не забезпечив явку в судове засідання свого представника, про розгляд справи повідомлений належним чином, 02 жовтня та 27 листопада 2025 року представник Палачинда К.О. надіслав заяву про проведення судового засідання без участі представника, позовні вимоги підтримують повністю та просять задольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , які повернулись на адресу суду з відміткою УкрПошти «Адресат відсутній за вказаною адресою» (арк.спр.46-47, 52-53). Відповідно до вимог пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 29 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання (арк.спр.41). 28 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача. Враховуючи наявність підстав для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що 27 листопада 2025 року постановив ухвалу. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, частиною третьою статті 211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Суд установив, що 23 липня 2018 року [PERSON] підписала оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, за умовами якої відповідач запропонував укласти АТ «Альфа-Банк» угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб (арк.спр.6 (зворот)). Підписом у оферті позичальник [PERSON] підтвердила, що вона отримала Акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 23 липня 2018 року, а також усю інформацію про умови кредитування (арк.спр.6 (зворот)). В Анкеті Заяві про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа Банк» зазначається, що підписанням цього акцепту підтверджує акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору між нею та ПАТ «Альфа Банк» на умовах викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені та веб сторінці Банку www.alfabank.ua (арк.спр.6). За умовами оферти та акцепту [PERSON] надано безготівковий споживчий кредит для споживчих цілей на загальну суму 200\~000 гривень, з фіксованою процентною ставкою 39,99% річних на строк 12 місяців (арк.спр.7). 22 лютого 2021 року між Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Форт» укладено Договір факторингу №1, відповідно до умов якого, АТ «Альфа-Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Форт», а ТОВ «ФК «Форт» приймає належні АТ «Альфа-Банк», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі прав вимоги (арк.спр.11-16), про що також складено Акт приймання передачі Реєстру боржників від 22 лютого 2021 року (арк.спр.16 (зворот)). 23 лютого 2021 року ТОВ «ФК «Форт» здійснило оплату грошових коштів на рахунок АТ «Альфа Банк» за Договором факторингу №1 від 22 лютого 2021 року за відступлення права вимоги, що підтверджується платіжним дорученням №35 від 23 лютого 2021 року (арк.спр.17). Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу №1 від 22 лютого 2021 року ТОВ «ФК «Форт» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №CCNG-630971883 від 23 липня 2018 року на загальну суму 31\~392 гривні 80 копійок, з яких: 25\~159 гривень 03 копійки - залишок заборгованості за тілом кредиту, 6233 гривні 77 копійок залишок за штрафнимим санкціями (арк.спр.23). 23 лютого 2021 року між ТОВ«ФК «Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено Договір факторингу №01-23-02/21, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Форт» передає (відступає) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» приймає належні ТОВ «ФК «Форт», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі прав вимоги (арк.спр. 17 (зворот) 21), про що також складено Акт приймання передачі Реєстру Боржників від 23 лютого 2021 року (арк.спр.22). 23 лютого 2021 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» здійснило оплату грошових коштів на рахунок ТОВ «ФК «Форт» за Договором факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року за відступлення права вимоги, що підтверджується платіжним дорученням №129 від 23 лютого 2021 року (арк.спр.22 (зворот)). Відповідно до виписки з Додатку до Договору факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №CCNG-630971883 від 23 липня 2018 року на загальну суму 31\~392 гривні 80 копійок, з яких: 25\~159 гривень 03 копійки - залишок заборгованості за тілом кредиту, 6233 гривні 77 копійок залишок за штрафнимим санкціями (арк.спр.24). Згідно з випискою по рахунку за кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 23 липня 2018 року по 22 лютого 2021 року встановлено, що [PERSON] користувалась коштами, періодично збільшуючи розмір кредитного ліміту (арк.спр.27-31). Відповідно до Розрахунку заборгованості станом на 22 лютого 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №630971883 від 23 липня 2018 року становить 31\~392 гривні 80 копійок (арк.спр.32). Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеними кредитними договорами. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд застосувує такі норми права. Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Таким чином наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за кредитним договором №630971883 від 23 липня 2018 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] .. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 1048 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Суд установив, що між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 23 липня 2021 року укладено кредитний договір №630971883. За умовами цього договору АТ «Альфа-Банк» надало [PERSON] кредит для споживчих цілей на загальну суму 200\~000 гривень. Кредитний договір підписаний особисто відповідачем [PERSON] , умовами якого передбачена сплата процентів за користування кредитом, порядок повернення коштів. Також визначений строк кредитування у 12 місяців. У подальшому позивач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за вказаним кредитним договором. Дослідженні судом розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку за кредитним договором №630971883 від 23 липня 2021 року, підтверджують видачу відповідачу кредитних коштів, а також неналежне виконання умов кредитного договору. Вказані обставини відповідач не заперечила, доказів не спростування зазначеного не надала. Таким чином в підписаному відповідачем кредитному договорі чітко визначені сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення кредиту, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Отже відповідач, в порушення умов укладеного кредитного договору, своєчасно не повернула кредитні кошти та не сплатила відсотки за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором №630971883 від 23 липня 2021 року в розмірі 31\~392 гривні 80 копійок, з яких: 25\~159 гривень 03 копійки - залишок заборгованості за тілом кредиту, 6233 гривні 77 копійок залишок за штрафнимим санкціями. Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини викладені у позовній заяві підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9200 гривень та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 3028 гривень, а всього 12\~228 гривень. Щодо судового збору. Матеріалами справи встановлено що при звернення до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028 гривень. Оскільки позовні вимоги задоволені, відповідно до частини першої статті 141ЦПК\~України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028 гривень. Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке. Позивачем ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» 03 липня 2024 року укладено договір про надання правничої допомоги №03-07/24 з Адвокатом Литвиненко О.І. (арк.спр.8-9). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язаних з цією справою, позивач надав також свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Литвиненко О.І. (арк.спр.10 (зворот)); платіжну інструкцію №2708 від 10 червня 2025 року (арк.спр.33); Акт №4 приймання передачі наадних послуг від 02 червня 2025 року (арк.спр.10), відповідно до якого адвокат Литвиненко О.І. надала клієнтові ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» такі послуги пов`язані з представництвом інтересів за позовом клієнта до [PERSON] про стягнення заборгованості: - надання первинної консультації замовнику у справі; - правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини; - підготовка та подання позовної заяви, на що витрачено 4,6 години. Вартість послуг становить 9200 гривень. Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 137\~ЦПК України відшкодуванню підлягає не будь-яка допомога, а та, що пов`язана зі справою (представництво в суді, підготовка до її розгляду, збір доказів тощо). Відповідно до частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Вивчивши матеріали справи та подану заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновків про таке. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з викладеним суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: вивчення документів, підготовка позовної заяви; також - категорію та складність справи, суть спору й характер спірних правовідносин, загальну тривалість процесу, кількість учасників справи, кількість та обсяг зібраних та доданих до позовної заяви доказів, а також обсяг документів, що підлягали вивченню у справі. Мають значення у даному випадку і критерії, які застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтований. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, яка є малозначною, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9200 гривень, який є завищеним. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 гривень. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторін.

Outcome: approved