Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посилаючись на те, що 17 серпня 1999 року між відповідачем та позивачем, яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , укладений договір № Н-00663/99 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого відповідач продав покупцям квартиру площею 50,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що на теперішній час вона не може реалізовувати права власника по розпорядженню своїм майном, так як нотаріусами не визнається правомірність договору купівлі-продажу укладеного на біржі нерухомості, а тому вона змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до\~ч.\~5,\~9\~ст.\~279\~ЦПК України,\~суд розглядає\~справу в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами,\~за відсутності\~клопотання будь-якої\~зі сторін\~про інше.\~За клопотанням\~однієї із\~сторін або\~з власної\~ініціативи суду\~розгляд справи\~проводиться в\~судовому засіданні\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Згідно ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що 17 серпня 1999 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (покупці) укладений договір № Н-00663/99 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого відповідач продав покупцям квартиру загальною площею 50,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Вищевказаний Договір укладений на Одеській муніципальній біржі без наступного нотаріального посвідчення. Факт реєстрації квартири за [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] підтверджується листом КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 09 вересня 1999 року. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму. Сторонами за договором здійснено повне виконання усіх істотних його умов. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1956-XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна здійсненого на товарній біржі на сьогоднішній день можливо лише за рішенням суду. На момент укладання договору купівлі-продажу квартири діяв Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржою, визнавались дійсними, тому правочин вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. Таким чином, відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру позбавляє позивача реалізовувати права власника щодо розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved