Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 липня 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що зроблено відповідний актовий запис №150. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 липня 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що зроблено відповідний актовий запис №150. Від шлюбу мають двох дітей неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки. Спільного господарства сторони не ведуть, що призвело до припинення шлюбних відносин, мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Збереження такого шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому підстави зберігати такий шлюб відсутні і його необхідно розірвати. Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01 грудня 2025 року. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Конверт з судовою повісткою про виклик до суду, направлений відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та у відповіді Департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з вимогами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України зазначені документи вважаються врученими відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18). Отже, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Згідно із ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне. 18 липня 2003 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що зроблено відповідний актовий запис №150, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 січня 2018 року. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст.114 СК України). Матеріали справи не містять доказів наявності спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини та з приводу поділу спільного майна. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved