Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») через підсистему «Електронний суд» звернулося до з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 7423541 від 29.12.2023 у розмірі 20 520 грн, 7000 грн - витрат на професійну правничу допомогу та 2422,4 грн витрат по сплаті судового збору. Стислий виклад доводів позивача Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачкою 20.12.2023, у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію», було укладено кредитний договір № 7423541, відповідно до якого позивач надав відповідачка кредит в сумі 6000 грн строком на 360 днів, а відповідачка, отримавши кредит, зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами за стандартною процентною ставкою 2,2 % на день, Відповідачка умови договору не виконал, кошти не повернула, проценти не сплачувала та має заборгованість перед позивачем за договором № 7423541 у сумі 20 520 грн. 23.10.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір відступлення прав вимоги № 23.10/24-Ф, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 7423541. 20.01.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ, було укладено договір відступлення прав вимоги № 20/01/2025-01, відповідно до якого до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 7423541. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у сумі 20 520 грн. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою від 21.04.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо подання у визначені строки відповідачем відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно із п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За приписами п. 3 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. В силу ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. За правилами п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із матеріалів справи до суду повернулося поштове відправлення, яким відповідачці за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження у справі, із відміткою від 13.05.2025 про відсутність особи за вказаною адресою. Отже відповідачка, будучи належним чином повідомленою про відкриття провадження у справі у визначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, до суду не подала. Ураховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що 29.12.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір № 7423541, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» надало [PERSON] кредит в розмірі 6000 грн шляхом перерахування коштів на карту [NUMBER] , строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2,2 проценти на день за стандартною процентною ставкою. Пунктом 1.5.2. договору передбачено сплату процентів за знижено процентною ставкою 0.01 % в день, якщо споживач до 18.01.2024, або протягом 3 днів, що слідують за цією датою сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіком. Договір підписаний [PERSON] одноразовий ідентифікатором С4159 (а.с. 15-24). Відповідно до повідомлення ТОВ «ПЕЙТЕК» від 13.11.2024 - на користь фізичної особи від ТОВ «Авентус Україна» 29.12.2023 16:29:07було переказано грошові кошти на суму 6 000 грн, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» 02ff2242-7801-4d90-9871-c1f5be5a5560, номер транзакції в системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 41458929, Session ID - 022545901679, сайт торгівця https://creditplus.ua, код авторизації 757716, банк-еквайр - АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а.с. 38-39). У повідомленні\~директора ТОВ\~ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА» \~від 27.11.2025\~вказано,\~що \~за договором\~ №\~7423541\~ \~від 29.12.2023 [PERSON] переказано 6000 грн, транзакція № 41458929 (а.с. 40). Відповідно до картки обліку договору (розрахунку боргу), складеної директором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» сума боргу [PERSON] за договором № 7423541 складає 6000 грн за тілом кредиту; проценти, нараховані до 17.04.2024. Загальна сума боргу 20\~520 грн (а.с. 45-53). Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 7423541 борг [PERSON] складає 20\~520 грн, із яких 6000 грн борг за тілом кредиту та 14520 грн процентів (а.с 53). 23.10.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф, відповідно якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 7423541 (а.с. 54-65). 20.01.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» укладено договір факторингу № 20/01/2025-01, відповідно до якого до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 7423541 (а.с. 66-74). Норми права застосовані судом, аналіз доводів сторін, висновки суду Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову із таких підстав. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною першою статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. За загальними принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами. Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала, як і жодних доказів на спростування боргу у розмірі, зазначеному банком. Виходячи із наведеного, та зважаючи що подані позивачем докази доводять факт укладання договору, перерахування грошових коштів за договором, розмір боргу, який відповідачкою не оспорений, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 7423541 в сумі 20\~520 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, із відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422, 4 грн. Вирішуючи питання про стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, які позивач просить стягнути в розмірі 7 000 грн, суд доходить таких висновків На обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду: договір про надання правничої допомоги від 10 лютого 2025 року № 10/02/2025, додаткову угоду № 6 до договору 10 лютого 2025 року № 10/02/2025, акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого за складання позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 7423541 плата складає 5000 грн, за вивчення матеріалів справи - 1000 грн, підготовка адвокатського запиту - 500 грн, підготовка та подача клопотання про отримання інформації про зарахування коштів 500 грн. Відповідно до п. 3.6. договору про надання правничої допомоги від 10 лютого 2025 року № 10/02/2025 сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта сплачується адвокатові не пізніше 10 числа наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта. Згідно з положеннями частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє відповідне клопотання (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Разом із тим, відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, зокрема впливу вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови, що відповідна заява була зроблена до завершення дебатів. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для його зміни, порядок сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація й досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням між адвокатом і клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною згодою. Суд не має права змінювати його або втручатися у правовідносини адвоката та клієнта. Однак суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням фактичності витрат і обґрунтованості їх суми. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом і клієнтом, у контексті розподілу судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані, з урахуванням фактичності та необхідності таких витрат. Подібний висновок викладено у п. 5.44 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру з урахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, п. 5.40 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід: витрати мають бути фактичними, неминучими та обґрунтованими (mutatis mutandis, справа "East/West Alliance Limited v. Ukraine", заява № 19336/04, § 268). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо встановить, що визначений гонорар є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи та витрачений адвокатом час. Отже, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, включаючи репутаційні чи публічні аспекти. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, як зазначено у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04, п. 268), витрати мають бути фактичними, неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Вказаний правовий висновок викладено в постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі ВС від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат слід враховувати: складність справи, обсяг та час, витрачений адвокатом; пов`язаність витрат із розглядом справи; обґрунтованість і пропорційність предмета спору; ціну позову; значення справи; вплив на репутацію; публічний інтерес; поведінку сторін; наявність дій щодо досудового врегулювання. У постанові ВС від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати гонорар, суд має право оцінювати вартість правничої допомоги за критеріями співмірності (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Суд зазначає, що правовідносини між сторонами є однотипними, не містять складнощів, не потребують тривалого аналізу доказів або значного часу на вивчення матеріалів справи, підготовку й подання позову. Тому,

Outcome: approved