Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Представник позивача Леонтович К.В. звернувся до суду з позовом до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості в якому просить стягнути солідарно з них на користь позивача заборгованість у розмірі\~963,63\~грн.,\~яка складається\~з 725,14\~грн.\~за житлово-комунальні\~послуги за\~період з\~квітня 2019\~року до\~квітня 2021\~року,\~інфляційні втрати\~у розмірі\~184,32\~грн.,\~3%\~річних у\~розмірі 54,17\~грн, а також судові витрати по справі в склад яких входить 1\~211,20 грн. судового збору та 7\~000,00 грн. витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивували тим, що Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.09.2023 КП «Екосервіс» Калуської міської ради визнано банкрутом. Відповідно до протоколу електронного аукціону № BRD001-UA-20241028-00226 від 07.11.2024 переможцем аукціону є ФОП [PERSON] . 14.11.2024 на підставі вказаного протоколу аукціону між КП «Екосервіс» Калуської міської ради та ФОП [PERSON] укладено акт про придбання майна на аукціоні. Згідно Додатку №1 до вказаного Акту зазначено перелік фізичних осіб, які мають заборгованість перед КП «Екосервіс» Калуської міської ради. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Придбавши майно КП «Екосервіс» Калуської міської ради позивач отримав право вимоги, яке раніше належало КП «Екосервіс» Калуської міської ради, що надає статус правонаступника, тобто є новим кредитором до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ,\~які є\~споживачами житлово-комунальних\~послуг,\~які надавалися\~КП «Екосервіс»\~Калуської міської\~ради,\~правонаступником якого\~є ФОП\~ [PERSON] .\~Відповідно до\~Акту звірки\~розрахунків за\~особовим рахунком\~№ [NUMBER] за період з 01.01.18 по 31.12.24 заборгованість з надання послуг з управління побутовими відходами\~\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] становить 725,14 грн. Оскільки відповідачі не погасили дану заборгованість перед позивачем, як правонаступником КП «Екосервіс» Калуської міської ради, позивач має право вимагати відшкодування інфляційних витрат розмір яких склав 184,32 грн. та нарахування 3% річних на суму заборгованості, яка склала 54,17 грн. Відповідачі добровільно вказану заборгованість не погашають, тому позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просить стягнути солідарно в примусовому порядку вказану вище заборгованість та судові витрати по справі. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачами не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останні не скористалася, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлена відповідно до вимог закону. Причину неявки суду не повідомили. Оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомили, відзиву не подали, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги"\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг індивідуальний або колективний споживач. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком); комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Аналогічний обов`язок споживача закріплено в ст. 68 Житлового кодексу України, згідно з якою зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Згідно з положенням ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власник або наймач житлового приміщення та повнолітні члени його сім`ї, що мешкають разом з ним, зобов`язані своєчасно та у повному обсязі вносити оплату за надані житлово-комунальні послуги згідно з ст. 66-68 Житлового кодексу України. Статтями 64, 156 Житлового кодексу України, передбачено, що повнолітні члени сім`ї несуть з наймачем (власником) солідарну відповідальність Як свідчить тлумачення\~статті 526 ЦК України\~цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). З аналізу положень статей\~11,\~319,\~322,\~509,\~526,\~610 ЦК України,Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території. Витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна. Відсутність договору між позивачем та відповідачами щодо утримання житлового будинку і прибудинкової території не є підставою для звільнення відповідачів від сплати відповідних внесків на утримання будинку та прибудинкової території тощо за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будівлі. В судовому засіданні встановлено, що Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.09.2023 року у справі № 909/510/23 Комунальне підприємство «Екосервіс» Калуської міської ради визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. 07.11.2024 р. відбувся електронний аукціон № BRD001-UA-20241028-00226 з продажу майна банкрута по лоту № 15, а саме: права вимоги за дебіторською заборгованістю Комунального підприємства «Екосервіс» Калуської міської ради станом на 01 липня 2024 року Відповідно до протоколу електронного аукціону № BRD001-UA-20241028-00226 від 07.11.2024 р. переможцем аукціону є ФОП [PERSON] . Згідно з протоколом про проведення аукціону № BRD001-UA-20241028-00226 від 07.11.2024 р.: - ціна, сплачена переможцем за лот (що становить залишок гарантійного внеску за вирахуванням винагороди оператора) 91 006,27 грн. без ПДВ (дев`яносто одна тисяча шість гривень 27 копійок без ПДВ); - сума, яка підлягає поверненню переможцю електронного аукціону, у разі, коли сума гарантійного внеску, сплаченого таким переможцем аукціону більша за суму ціни продажу лота та винагороди оператора: 14 958,92 грн. Повідомлення про повний розрахунок №14/11-01 від 14.11.2024 р. за майно, придбане на електронному аукціоні № BRD001-UA-20241028-00226 підтверджує здійснення оплати в повному обсязі. Таким чином, фізичною особою-підприємцем [PERSON] відповідно до вимог ст. 85 КУзПБ, в повному обсязі сплачено запропоновану ціну під час проведення аукціону з продажу майна банкрута Комунального підприємства «Екосервіс» Калуської міської ради. Частиною 1 ст. 87 КУзПБ визначено, що придбане на аукціоні майно, майнове право передається, а право вимоги відступається покупцю після повної сплати запропонованої ним ціни. Про передачу майна складається акт про придбання майна на аукціоні. 14.11.2024 р. на підставі протоколу про проведення аукціону № BRD001-UA-20241028 - 00226 від 07.11.2024 р., між КП «Екосервіс» та ФОП [PERSON] укладено акт про придбання майна на аукціоні, згідно з яким КП «Екосервіс» передає, а ФОП [PERSON] приймає у власність майно банкрута згідно лота № 15. Дебіторська заборгованість на загальну суму 1 834 341,21 грн., за даними бухгалтерського обліку КП «Екосервіс» станом на 01 липня 2024 року, утворилась внаслідок не проведення оплати фізичними особами послуг наданих КП «Екосервіс» з поводження з побутовими відходами Дебіторська заборгованість, за даними бухгалтерського обліку КП «Екосервіс» станом на 14 листопада 2024 року складає 1 799 759,15 грн. В додатку № 1 до даного Акту про придбання майна на аукціоні, який є його чинною складовою, зазначено перелік фізичних осіб, які мають заборгованість перед КП «Екосервіс» станом на 14 листопада 2024 року, та заборгованість яких на загальну суму 1\~799 759,15 грн. передається покупцю. Відповідно до електронної системи закупівель Prozorro щодо аукціону BRD001-UA20241028-00226 за посиланням: https://prozorro.sale/auction/BRD001-UA-20241028- 00226/, можна переглянути інформацію лоту, зокрема публічні документи, до яких входить загальний перелік фізичних осіб, заборгованість яких перед КП «ЕКОСЕРВІС» станом на 14 листопада 2024 року за надані послуги з поводження з побутовими відходами (право вимоги заборгованості) передано переможцю аукціону № BRD001-UA-20241028-00226 ФОП [PERSON] , що зберігається файлом - Характеристика склад майна по лоту № 15.xls. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Придбавши це майно на аукціоні, ФОП [PERSON] отримав право вимоги, яке раніше належало КП «ЕКОСЕРВІС», що надає статус правонаступника, згідно з приписів ЦК України. Таким чином, ФОП [PERSON] є новим кредитором до фізичних осіб боржників за надані послуги з поводження з побутовими відходами згідно з Додатком № 1 до Акту про придбання майна на аукціоні від 14.11.2024 року, зокрема до мешканців за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . За адресою: [ADDRESS] , обліковується заборгованість у розмірі 725,14 грн., що підтверджується копією витягу з Додатка № 1 до Акту про придбання майна на аукціоні від 14.11.2024 року. Відповідно до акта звірки розрахунків за особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , абонентом є [PERSON] . Акт звірки розрахунків за особовим рахунком № [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , підтверджує, що за період з квітня 2019 року до квітня 2021 року (включно) розмір заборгованості за надані послуги з управління побутовими відходами відповідачам становить на суму 725,14 грн. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 445407116 від 28.09.2025 р.) за адресою: [ADDRESS] , власниками є [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] . Таким чином, з огляду на приписи статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі є споживачем житлово-комунальних послуг. Щодо стягнення солідарно з відповідачів інфляційних витрат та 3% річних, то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини першої\~статті 510 Цивільного кодексу України\~сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно з пунктом 1 частини першої\~статті 512 Цивільного кодексу України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною першою\~статті 513 Цивільного кодексу України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до\~статті 514 Цивільного кодексу України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказані норми права визначають такі ознаки відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання визначена\~ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі заміни сторони зобов`язання до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Позивачем не надано доказів того, що набуте ним право вимоги заборгованості відповідачів включає в себе нарахування 3% річних та інфляційних втрат. Зокрема, акт про придбання майна на аукціоні не передбачає, що позивач набув право вимоги, окрім суми боргу, на такі нарахування. Отже, суд приходить до висновку, що позивач набув права на нарахування 3% річних та інфляційних з моменту набуття права вимоги на дебіторську заборгованість КП «Екосервіс», тобто з 14.11.2024. Таким чином, згідно проведеного судом перерахунку, розмір нарахованих за період з 14.11.2024 до 22.10.2025 (дата подачі позову до суду) 3% річних складає 20,43 грн., а інфляційних втрат 78,93 грн. Будь-яких клопотань в частині застосування до позовних вимог строків позовної давності зі сторони відповідачів до суду не надходило. Таким чином, вимоги позивача слід задовольнити частково та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 824,50 грн., яка складається з 725,14 грн. за житлово-комунальні послуги за період з квітня 2019 року до квітня 2021 року, інфляційні втрати у розмірі 78,93 грн., 3% річних у розмірі 20,43 грн. В задоволенні решти позову слід відмовити за безпідставністю. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст.\~141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів\~справи встановлено,\~що при\~зверненні до\~суду позивачем\~був сплачений\~судовий збір\~у сумі\~1\~211,20\~грн.\~Сума майнової\~вимоги була\~визначена позивачем\~в розмірі\~963,63грн. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на суму 824,50 грн. А тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 1?036,42 грн. (1\~211,20 грн. х 824,50 грн.\~/\~963,63грн.) сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Також представник позивача просить стягнути судові витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3\~192,73 грн. Вирішуючи дане клопотання по суті зазначає наступне. Так, положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст.133\~ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14.07.2025р.; додаток № 1 від 14.07.2025р. до договору про надання професійної правничої допомоги №14/01 від 14.07.2025р.; додаток № 2 від 14.07.2025р. до договору про надання професійної правничої допомоги №14/01 від 14.07.2025р., що укладений між позивачем та Адвокатським бюро «Юлії Біжко»; акт № 160 від 17.11.2025 р. здачі - приймання до договору про надання професійної правничої допомоги №14/01 від 14.07.2025р. При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved