Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», від імені якого діє Усенко М.І., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 100934758 від 15.04.2021 у розмірі 34835,69 грн. В обґрунтування заявленого позову зазначається, що 15.04.2021 року між фізичною особою позичальником: [PERSON] (надалі - Відповідач) та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 100934758 (надалі - Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 10086 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 100934758 від 15.04.2021 р.) повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено.(Копії додаються). ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. 19.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т від 19.08.2021, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 100934758 від 15.04.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Сума заборгованості Відповідача становить 34835,69 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 10086 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 24749,69 грн., прострочена заборгованість за комісією становить - 0 грн. Ухвалою суду від 11.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Надав до суду відповідну заяву. Відповідач у судові засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки відповідача суду невідомі. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Направлені відповідачу судові повістки повернулись без вручення із зазначенням причини - «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, заяву представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, положення ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Із наданих до позовної заяви копій документів судом встановлено, що 15.04.2021 року між фізичною особою позичальником: [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 100934758 згідно з умовами якого відповідач отримав 12500 грн., строк кредиту - 23 дні. Окрім цього, 15.04.2021 відповідачем підписано Анкету-заяву №100934758 з погодженими основними умовами. З довідки, наданої ТОВ «Мілоан» від 14.10.2024 вбачається, що відповідач ідентифікований із застосуванням електронного пілпису одноразовим ідентифікатором: одноразовий ідентифікатор U65039, дата і час 10:12 15.04.2021, номер телефону [NUMBER] . Платіжним дорученням №26776987 від 15.04.2021 підтверджується переказ коштів у розмірі 12500 грн. Надалі між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення права вимоги №75-МЛ/Т від 19.08.2021, у зв`язку з чим позивач набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками перед первісним кредитором, включно і до [PERSON] за кредитним договором № від 10.03.2024. (згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №75-МЛ/Т від 19.08.2021). Із наданого позивачем розрахунку встановлено, що заборгованість відповідача за договором № 100934758 становить 34835,69 грн, яка складається: 10086 грн - заборгованість за тілом кредиту; 24749,69 грн - заборгованість за сумою відсотків, 0 грн - заборгованість за комісією. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ст. 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як визначено ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу приписів ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Положенням ч. 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, у відповідача існує обов`язок повернути надані кредитні кошти, а позивач, як новий кредитор, вправі вимагати їх повернення на свою користь Відтак, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10086 грн та відсотками у розмірі 24749,69 грн підлягає задоволенню. Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved