Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідачів, просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , а саме: виділити у користування [PERSON] : ізольовану кімнату площею 10,7 кв.м, ізольовану кімнату площею 17,3 кв.м з балконом площею 2,3 кв.м, що максимально відповідає її 3/5 часткам в праві спільної сумісної та спільної часткової власності на квартиру; виділити у користування [PERSON] та [PERSON] : ізольовану кімнату площею 11,9 кв.м; в спільному користуванні всіх співвласників залишити: кухню площею 8,0 кв.м, ванну кімнату площею 2,9 кв.м, коридор площею 9,9 кв.м, вбудовану шафу площею 1,9 кв.м. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є співвласником 3/5 часток квартири [ADDRESS] відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру від 30.09.1996, свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.06.2004 після смерті батька позивача [PERSON] , який помер [INFO] (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.08.2004), свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2021 після смерті матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.07.2021). Іншими співвласниками квартири є колишній чоловік позивача відповідач [PERSON] (1/5 частки) та старший син позивача відповідач [PERSON] (1/5 частки). Спірна квартира, розташована на восьмому поверсі дев?ятиповерхового будинку та згідно з технічним паспортом складається з трьох житлових кімнат площею 39,9 кв.м, кухні площею 8,0 кв.м, ванної кімнати площею 2,9 кв.м, коридору 9,9 кв.м, вбудованої шафи 1,9 кв.м., балкону 2, 3 кв.м, загальна площа квартири складає 64,6 кв.м. Кімнати: 1-а кімната - 11,9 кв.м; 2-а кімната - 10,7 кв.м; 3-я кімната - 17,3 кв.м. Неодноразові звернення позивача з проханням дотримуватися встановленого порядку користування квартирою відповідачами та третьою особою постійно ігнорувалися, а протягом останнього часу позивачу вчинялися перешкоди у володінні та користуванні належною позивачу часткою квартири, внаслідок чого позивач вимушена була звертатися до Личаківського районного суду м. Львова до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з позовом про усунення перешкод у користування квартирою, який Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 28.09.2023 (справа №463/4244/23, судля [PERSON] ) було задоволено. Однак на даний час судове рішення досі не виконане, позивач повного доступу до належної їй квартири не має, внаслідок чого не може проживати і користуватися нею. Оскільки спірна квартира не може бути поділена в натурі, так як неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, а конфліктні відносини між співвласниками перешкоджають домовитися про порядок користування квартирою, з метою захисту порушених прав позивача на користування та володіння майном, остання змушена пред?явити позов про встановлення порядку користування майном, який на підставі ст.16, 317, 319, 321, 358 ЦК України, просить задовольнити. Ухвалою від 13.03.2024 постановлено вказану позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання 10.04.2024, яке у зв`язку з неявкою відповідача та третьої особи було відкладено на 15.05.2024. Ухвалою підготовчого засідання від 15.05.2024 задоволено клопотання представника позивача про призначення експертизи, постановлено призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз та на час проведення такої провадження у справі зупинено. Оскільки 08.04.2025 на адресу суду надійшло повідомлення експерта про залишення ухвали без виконання, так як рахунок вартості проведення експертизи не сплачений, відтак обставини, що викликали зупинення провадження у справі усунені, а тому ухвалою від 10.04.2025 постановлено поновити провадження у справі, призначити підготовче засідання 07.05.2025, яке у зв`язку з неявкою відповідача та третьої особи було відкладено на 11.06.2025, а в подальшому за клопотанням представника позивача на 14.07.2025 та на 15.09.2025. Ухвалою підготовчого засідання від 15.09.2025 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 15.10.2025, яке було відкладено на 26.11.2025. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечив. При цьому, понесені позивачем витрати на залучення експерта просив залишити за позивачем. Відповідачі в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомили, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Третя особа в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином за місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Враховуючи те, що позивач та його представник не заперечили проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подали, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Позивач є власником 3/5 часток квартири [ADDRESS] відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру від 30.09.1996, свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.06.2004 після смерті батька позивача [PERSON] , який помер [INFO] (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.08.2004), свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2021 після смерті матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.07.2021). Іншими співвласниками квартири є колишній чоловік позивача відповідач [PERSON] (1/5 частки) та старший син позивача відповідач [PERSON] (1/5 частки). Згідно із ст. 1 Протоколу Першого від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 р. передбачають, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Вказана норма кореспондується із ст.321 ЦК України. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК). Частиною 3 ст. 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.6 Постанови від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Звертаючись до суду із позовними вимогами про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] , позивач просить: виділити у користування [PERSON] : ізольовану кімнату площею 10,7 кв.м, ізольовану кімнату площею 17,3 кв.м з балконом площею 2,3 кв.м, що максимально відповідає її 3/5 часткам в праві спільної сумісної та спільної часткової власності на квартиру; виділити у користування [PERSON] та [PERSON] : ізольовану кімнату площею 11,9 кв.м; в спільному користуванні всіх співвласників залишити: кухню площею 8,0 кв.м, ванну кімнату площею 2,9 кв.м, коридор площею 9,9 кв.м, вбудовану шафу площею 1,9 кв.м. Разом з тим, як вбачається з поданого представником позивача висновку експерта №023/25 від 18.06.2025 такий варіант встановлення порядку користування спірною квартирою експертом не запропоновано, а визначено інші варіанти користування приміщеннями квартири [ADDRESS] відповідно до часток співвласників, зокрема: виділити у користування [PERSON] : житлову кімнату літ.3 площею 10,7 кв.м, житлову кімнату літ.8 площею 17,3 кв.м, вбудовану шафу літ.9 площею 0,9 кв.м, балкон літ.10 площею 0,6 кв.м і балкон літ.11 площею 1,0 кв.м.; виділити у користування [PERSON] та [PERSON] : житлову кімнату літ.7 площею 11,9 кв.м, вбудовану шафу літ.6 площею 0,7 кв.м.; в спільному користуванні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишити наступні приміщення: коридор літ.1 площею 9,4 кв.м, кухню літ.2 площею 8,3 кв.м, вбиральню літ.4 площею 1,1 кв.м, ванну кімнату літ.5 площею 2,7 кв.м. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд вважає правильним та законним встановити порядок користування спірною квартирою, виділивши сторонам у користування приміщення саме відповідно до висновку судового експерта №023/25 від 18.06.2025. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 1211 грн. 20 коп. слід стягнути в дохід держави з відповідачів по 605 грн. 60 коп. з кожного.

Outcome: partial