Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Заочним рішенням від 19 травня 2025 року Індустріального районного суду м. Дніпра задоволено позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 95» до [PERSON] про стягнення заборгованості по внескам та обов`язковим платежам співвласників. Суд ухвалив: «Стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 95» заборгованість по внескам та обов`язковим платежам співвласників за період з квітня 2019 року по листопад 2024 року в загальній сумі 25948 грн 44 коп (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім гривень сорок чотири копійки), з яких: основна заборгованість - 17371 грн 96 коп, інфляційні втрати - 6764 грн 61 коп, 3% річних - 1811 грн 87 коп. Стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 95» судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок)». Разом з тим, судом не було вирішено питання розподілу судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу. Позивач разом з позовною заявою подав попередній розрахунок судових витрат, де було вказано попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн 00 коп. Отже, представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. У заяві зазначив, що відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частинами 3 та 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Тлумачення положень ст. 270 ЦПК України дає змогу дійти висновку, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акту, його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення засіб усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги. Представник позивач в судове засідання не з`явився. Однак, його неявка відповідно до ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяви та клопотання не подавав. Судом встановлено, що у матеріалах справи № 202/1372/25 (провадження /202/2216/2025) наявні наступні документи на підтвердження витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги адвокатом: попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, поданий разом з позовною заявою, копія ордеру Патика А.В., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Патика А.В., копія Договору № 01/24 про надання професійної правничої допомоги від 23 грудня 2024 року, копія платіжної інструкції № 248 (Призначення платежу 3 500.00 грн (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) Оплата за професійну правничу допомогу по дог. 01/24 від 23.12.2024р. (Підготовка та подача позовної заяви на боржника ОСББ, кв. 18) згідно рах. №01 від 23.12.2024 р.). Судом встановлено, що Договір № 01/24 про надання професійної правничої допомоги від 23 грудня 2024 року не містить інформації про надання правової допомоги саме по даній судовій справі, а також не підтверджено обсяг наданих послуг та виконаних робіт. Разом з тим, копія платіжної інструкції № 248 на суму 3500 грн 00 коп не містить інформації про надання правничої допомоги, пов`язаної з заборгованістю [PERSON] ( [ADDRESS] ). Крім того справа № 202/1372/25 не відноситься до складних справ, спір виник через заборгованість по внескам та обов`язковим платежам, час витрачений на підготовку адвокатом позовної заяви є незначним, позовна заява не містить складних розрахунків, справа містить мінімальний обсяг документів, адвокатом було складено лише позовну заяву, клопотання ним не заявлялись, ціна позову є незначною. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат. Положеннями\~статті 59 Конституції\~України\~визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з частинами 1, 2 ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1-4 ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: Договір № 01/24 про надання професійної правничої допомоги від 23 грудня 2024 року, у п. 3.1. якого зазначена вартість послуг (гонорар); попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат; копія ордеру Патика А.В., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Патика А.В.; копія платіжної інструкції № 248. Однак, перелічені документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн 00 коп є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, вирішуючи питання витрат на правничу допомогу, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг тощо). Суд вважає зазначену справу такою що є невеликої складності, тому що вона є типовою з усталеною судовою практикою, заявлено одного позивача та відповідача. Суд, проаналізувавши обсяг наданих послуг, а також беручи до уваги невелику складність справи, яка є типовою, обсяг виконаної роботи адвокатом, дійшов висновку, що заявлений гонорар не відповідає принципу розумності співмірності та пропорційності. Враховуючи незначну складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача 1000 грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу. Отже, витрати на правову допомогу підлягають зменшенню з 3500 грн 00 коп до 1000 грн 00 коп.

Outcome: partial