Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Чорненький Я.Б. подав до суду позов до [PERSON] (відповідач), у якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб. В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, що сторони тривалий час спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, а також за цей час ніхто із них не вживав заходів для відновлення шлюбних відносин. Їхня сім`я розпалась остаточно, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву (а.с.17-18), в обґрунтування якого покликаючись на те, що позивач по справі з 2022 року і по даний час нелегально знаходиться закордоном на території Республіки Польща, а тому не може офіційно та легально вчиняти правочини на території Республіки Польща, уповноважувати інших осіб офіційно та легально вчиняти правочини від його імені на території України, в тому числі укладати договори про надання правової допомоги, отримувати чи уповноважувати інших осіб отримувати документи, їх дублікати, копії у відділених ДРАЦС. Тому вважає, що представник позивача адвокат Чорненький Я.Б. не має повноважень у суді по даній справі. Особиста участь у судових засіданнях по даній справі позивача є обов`язковою. Надані суду копії виданих повторно 17.10.2025 свідоцтва про шлюб серії між позивачем та відповідачкою, свідоцтва про народження доньки не могли бути отримані легально, тому доказового значення по справі не мають. Представник позивача у позові формально перераховує та цитує уривки судової практики по справах про розлучення, не наводячи суду конкретних фактів що стосується шлюбу позивача та відповідачки. Окрім того, називаючи суду загальновідомі факти про сім`ю позивача та відповідачки, представник позивача не конкретизує та деталізує часу, з якою сторони разом не проживають, інших фактичних та істотних взаємовідносин подружжя. Позивач та його представник у судове засідання не з`явився, однак представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоч повідомлена про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, підтримання позовних вимог та ненадання строку для примирення (а.с.21). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 21.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.10-11). Ухвалою судового засідання від 01.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про надання строку для примирення (а.с.23-24). Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 01.12.2025 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.01.2011 у Виконавчому комітеті Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №1. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 17.10.2025 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 17.10.2025, батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.6). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявністю у сторін малолітньої дитини, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд. Приписами частин 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 24, 104 та 110 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу та право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують шлюбних стосунків. Сторона позивача наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не згідна з цим, що вбачається з висловлених ними позицій. Суд зазначає, що повноваження представника позивача підтвердженні належним доказом ордером, що відповідає вимогам статті 62 ЦПК України, а відтак не дає підстав суду вважати, що процесуальні дії представника позивача суперечать інтересам його довірителя (позивача). Окрім цього, суд зауважує, що чинне законодавство не містить обмежень щодо можливості участі представника в зазначеній категорії судових справ. Суд зауважує, що примушування до збереження шлюбу є неприпустимим та порушуватиме права дружини, чоловіка на свободу і особисту недоторканність. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved