Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~ звернулось з позовною заявою до [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором №491018030 від 13.01.2020 у розмірі 47 669 грн 02 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 16 534 грн 01 коп; проценти на дату відступлення права вимоги в розмірі 19 727 грн 85 коп; проценти з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості в розмірі 11\~007 грн 16 коп; заборгованість за пенею в розмірі 400 грн та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог вказали, що 13.01.2020 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено Угоду № 491018030, відповідно до умов якої АТ «АЛЬФА-БАНК» надало відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 16\~534,01 грн., а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти в строк до 14.01.2025 та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 39,9%. Відповідно до Протоколу №2/2022 від 18.08.2022 позачергових зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» змінено найменування банку на АТ «Сенс Банк». 17.05.2021 укладено договір №2, відповідно до якого АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АЛЬФА-БАНК" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 491018030. 18.05.2021 укладено договір № 18-05/2021 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 491018030. 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь\~ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 491018030. АТ «АЛЬФА-БАНК», правонаступником якого є ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушила умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 47 669 грн 02 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 16 534 грн 01 коп; проценти на дату відступлення права вимоги в розмірі 19 727 грн 85 коп; проценти з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості в розмірі 11\~007 грн 16 коп; заборгованість за пенею в розмірі 400 грн. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на аргументи викладені у позові. Додатково зазначила, що [PERSON] особисто звернулася до Банку із клопотанням про можливість оформлення нового кредиту в сумі 16\~534.00 грн для погашення заборгованості за попередньо взятим кредитом. Оригінал клопотання знаходиться в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Токар О.М. в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення мотивуючи тим, що кредитні відносини між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] існували у 2008 році, після чого [PERSON] свої зобов`язання виконала, отримала довідку про повне погашення кредиту, проте довідка не збереглася, оскільки в будинку відбулася пожежа, всі документи згоріли. Обставини написання клопотання від 13.01.2020 про перекредитування заперечували, як і підпис на клопотанні. Дослідивши та оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, заслухавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1ст.4 ЦПК України). Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1ст.13 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 13.01.2020 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено Угоду № 491018030, відповідно до умов якої АТ «АЛЬФА-БАНК» надало відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 16\~534,01 грн., а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти в строк до 14.01.2025 року та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 39,9%. Таку угоду укладено на підставі особистого клопотання [PERSON] від 13.01.2020 про перекредитування, анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (на такій заяві-анкеті стоїть підпис [PERSON] від 13.01.2020). Аналогічно оферта на укладення кредиту № 491018030 від 13.01.2020 містить підпис [PERSON] . Також підпис [PERSON] зазначений на Додатку № 1 до Угоди про надання кредиту 491018030 від 13.01.2020. Суд звертає увагу, що заява [PERSON] адресована Голові правління АТ «Альфа-Банк» від 13.01.2020 щодо оформлення нового кредиту для погашення заборгованості за Акцептом/Офертою № 631134700. Відповідно до умов Договору, Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 16534.01 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 14.01.2025 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 39,9 %. Кредитодавцем на виконання вимог такої угоди було перераховано кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 1041008 від 14.01.2020 про перерахунок [PERSON] 16 534,01 грн. Аналогічно до позовної заяви долучено виписку по рахунку із 13.01.2020 по 17.05.2021 в якій також відображено суму перерахунку кредиту у розмірі 16 534,01 грн. Також, із виписки по рахунку вбачається, що відповідачка частково сплачувала відсотки за користування кредитним коштами на виконання Угоди № 491018030. Згідно з умовами Договору Позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Незважаючи на це, [PERSON] не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй Кредит в строки, передбачені Договором. Із вищезазначеного слідує, що відповідачка для погашення кредитної заборгованості за Акцептом/Офертою № 631134700, уклала Угоду № 491018030 від 13.01.2020, частково сплачувала відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до Протоколу №2/2022 від 18.08.2022 позачергових зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» змінено найменування банку на АТ «Сенс Банк». 17.05.2021 між АТ "АЛЬФА-БАНК" та ТОВ "ФК "ФЛЕКСІС" укладено договір №2 відповідно до якого АТ "АЛЬФА-БАНК" відступило на користь ТОВ "ФК "ФЛЕКСІС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 491018030, що підтверджується копією Додатку 1-1 до Договору факторингу № 2. З Витягу Додатку 1-1 до Договору факторингу № 2 від 17.05.2021 р. вбачається, що заборгованість [PERSON] за договором № 491018030 від 13.01.2020 року становить: 16 534,01 грн. - сума основної заборгованості на дату укладення договору; 8,847,21 грн. - проценти та комісія по кредиту на дату укладення договору; 400,00 грн. - пеня/штраф/неустойка на дату укладення договору факторингу, 25 781,22 грн. - загальна сума заборгованості (проценти, комісія та тіло кредиту станом на дату укладення договору, з урахуванням пені/штрафу/неустойки), 25\~381,22 грн. - загальна сума заборгованості (проценти, комісія та тіло кредиту станом на дату укладення договору, без урахуванням пені/штрафу/неустойки). Отже, загальна заборгованість [PERSON] , згідно розрахунку станом на 17.05.2021 (за період з 13.01.2020 по 17.05.2021) становить 25\~781,22 грн. 18.05.2021 року укладено договір №18-05/2021, відповідно до якого ТОВ "ФК "ФЛЕКСІС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 491018030, що підтверджується копією Додатку 1-1 до Договору факторингу № 18-05/21. З Витягу Додатку 1-1 до Договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021 року вбачається, що заборгованість [PERSON] за договором № 491018030 від 13.01.2020 року становить: 16 534,01 грн. - сума основної заборгованості на дату укладення договору; 8,847,21 грн. - проценти та комісія по кредиту на дату укладення договору; 400,00 грн. - пеня/штраф/неустойка на дату укладення договору факторингу, 25 781,22 грн. - загальна сума заборгованості (проценти, комісія та тіло кредиту станом на дату укладення договору, з урахуванням пені/штрафу/неустойки), 25\~381,22 грн. - загальна сума заборгованості (проценти, комісія та тіло кредиту станом на дату укладення договору, без урахуванням пені/штрафу/неустойки). Загальна заборгованість [PERSON] , згідно розрахунку, станом на 10.01.2023 року (за період з 18.01.2021 по 09.01.2023) становить 36\~661,86 грн з яких: 16\~534,01 грн заборгованість по основній сумі кредиту; 8\~847,21 грн заборгованість за вітсотками на дату відступлення права вимоги; 400,00 грн заборгованість з пені; 10\~880,64 нараховані відсотки згідно кредитного договору. 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023 відповідно до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 491018030 від 13.01.2020 року, що підтверджується реєстром боржників до договору № 10-01/2023. Загальна заборгованість [PERSON] , згідно розрахунку заборгованості, станом на 10.09.2024 року становить 47\~669,02 грн з яких: 16\~534,01 грн заборгованість по основній сумі кредиту; 30 735,01 грн заборгованість за вітсотками на дату розрахунку; 400,00 грн заборгованість з пені. Так, за змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно Закону України «Про споживче кредитування», споживче кредитування це правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. За положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, права вимоги за кредитним договором № 491018030 від 13.01.2020 року, укладеним між первісним кредитором АТ «Альфа Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Коллект Центр». Відповідно до розрахунку, внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань у відповідача перед ТОВ «Коллект Центр» утворилася заборгованість, яка за кредитним договором № 491018030 від 13.01.2020 року становить 47\~669,02 грн з яких: 16\~534,01 грн заборгованість по основній сумі кредиту; 30 735,01 грн заборгованість за вітсотками на дату розрахунку; 400,00 грн заборгованість з пені. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач до суду не надала. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 491018030 від 13.01.2020 у загальному розмірі 47\~669,02 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладеного з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 266 від 05.07.2024 року, витяг з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 на загальну суму 13 000 грн. Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставіст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст.19 ЦПК Українивідноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 13000 грн. є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст.137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 8 000 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Отже, суд стягує з відповідача [PERSON] витрати на судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.

Outcome: partial