Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі Філії «ВП «Хмельницька атомна електрична станція» звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги. В обґрунтування позову зазначається, що АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі Філії «ВП «Хмельницька атомна електрична станція» займає монопольне (домінуюче) становище на ринку з надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води, водовідведення та є єдиним підприємством та території м. Нетішин, що надає відповідні комунальні послуги. Відповідач [PERSON] є власником кімнати за адресою: [ADDRESS] , що забезпечується комунальними послугами, а саме послугами з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, а також водовідведення, які надаються позивачем, а саме Філією «ВП «Хмельницька АЕС». [PERSON] , незважаючи на направлені позивачем листи-запрошення для укладення договору, листи щодо погашення дебіторської заборгованості та квитанції на оплату послуг із зазначенням боргу, до позивача не зверталася. При цьому відповідач у повній мірі користується вказаними комунальними послугами, що надаються позивачем, і жодних скарг на адресу останнього щодо їх кількості та якості від нього не надходило. У той же час відповідач не виконує свої зобов`язання щодо оплати таких послуг, у зв`язку з чим станом на 31.05.2024 за нею утворилася заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 16040,50 грн, що призводить до порушення права позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у загальному розмірі 16915,71 грн, а саме: 1) 16040,50 грн\~ заборгованість за спожиті комунальні послуги за період часу із січня 2022 року по травень 2024 року включно; 2) 631,58 грн\~ інфляційні втрати за весь час прострочки; 3) 243,63 грн\~ три відсотки річних, а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028 грн. 06.08.2024 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Разом із цим суддею було задоволено клопотання представника позивача про\~витребування наступних\~доказів:\~1)\~у Відділу\~адміністративних послуг\~виконавчого комітету\~Нетішинської міської\~ради \~інформації про\~зареєстрованих осіб\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~за період\~часу із\~січня 2022\~року по\~травень 2024\~року включно;\~2)\~у Нетішинського\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Шепетівському\~районі Хмельницької\~області Центрального\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Київ)\~ повний\~витяг із\~Державного реєстру\~актів цивільного\~стану щодо\~підтвердження дошлюбного\~прізвища стосовно\~ [PERSON] (а.с. 18-19). 19.11.2025 судом було ухвалено заочне рішення у справі, яким позовні вимоги було задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на користь\~АТ\~«НАЕК «Енергоатом» в особі Філії «ВП\~«ХАЕС» заборгованість за спожиті комунальні послуги,\~що утворилася за період із січня 2022 року по травень 2024 року, з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних у загальному розмірі 16915,71 грн, а також судовий збір у розмірі 3028 грн (а.с. 31-32). 13.08.2025 представником позивача адвокатом Хмарук Юлією Миколаївною було подано заяву про скасування заочного рішення, в якій остання щодо суті пред`явлених вимог зазначила, що довідка про стан заборгованості відповідача не містить інформації про розмір заборгованості за кожною із послуг, обсяг наданих послуг, а також тариф. Так, згідно з платіжними інструкціями відповідач 22.08.2024 перерахувала на рахунок позивача наступні суми: 1) 3640,96 грн за гарячу воду; 2) 3198,58 грн за холодну воду; 3) 2096,30 грн за опалення; 4) 6287,38 грн за стоки; 5) 1740,57 грн за абонентське обслуговування. Загальний розмір сплачених коштів склав 16963,79 грн. Таким чином, станом на дату ухвалення заочного рішення заборгованість була погашена, а тому підстави для стягнення грошових коштів були відсутні.\~03.09.2024 на підставі договору дарування відповідач відчужила кімнату за адресою: [ADDRESS] , з приводу надання послуг в якій позивачем подано позов (а.с. 36-40). 21.08.2025\~представником позивача\~ [PERSON] було\~подано заперечення\~на вказану\~заяву,\~в якій\~він зазначає,\~що позивач\~підтверджує надходження\~грошових коштів\~на розрахунковий\~рахунок від\~відповідача на\~суму 16963,79\~грн відповідно\~до наданих\~платіжних інструкцій,\~наведених у\~заяві про\~перегляд заочного\~рішення,\~однак зауважує,\~що ці\~грошові кошти\~покрили лише\~суму основного\~боргу,\~що був\~наявний у\~відповідача станом\~на остаточний\~розрахунок за\~комунальні послуги,\~тобто на\~22.08.2024. Отже, якщо позивач звертався з позовними вимогами, однією з яких було стягнення 16040,50 грн основного боргу, що був наявний станом на 31.05.2024, то на дату остаточного розрахунку сума основного боргу була вже 16963,79 грн внаслідок подальшої несплати відповідачем наданих комунальних послуг за період часу з 31.05.2024 по 22.08.2024. Разом із цим інфляційні втрати в розмірі 631,58 грн, 3% річних у розмірі 243,63 грн та судовий збір у розмірі 3028 грн, а всього 3903,21 грн, що були стягнуті відповідно до рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19.11.2024, залишаються несплаченими. Таким чином, відповідач повністю погасила суму свого боргу за комунальні послуги, однак частина позовних вимог залишається неоплаченими (а.с. 65-68). 27.08.2025 судом було поновлено строк для подання заяви про перегляд вказаного заочного рішення, скасовано заочне рішення у справі від 19.11.2024 та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 124-125). 01.12.2025\~судом було\~закрито провадження\~у справі в\~частині позовних\~вимог про\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача заборгованості\~за комунальні\~послуги, що\~утворилася за\~період часу\~із січня\~2022\~року по\~травень 2024\~року включно, у розмірі 16040,50 грн. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін від останніх не надійшло. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об?єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що\~відповідачу [PERSON] , яка 06.02.2021 уклала шлюб із [PERSON] та після реєстрації цього шлюбу взяла собі прізвище чоловіка « [PERSON] », на підставі договору дарування від 24.11.2016 належала кімната за адресою: [ADDRESS] , в якій вона була зареєстрована з 29.11.2016 по 24.07.2024, і яку відповідач відчужила за договором дарування від 03.09.2024 (а.с. 10, 16, 23, 25-26, 48-50). Із довідки про стан заборгованості [PERSON] вбачається, що остання мала заборгованість перед позивачем за надані комунальні послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за вказаною адресою, яка за період\~часу із\~січня 2022\~року по\~травень 2024\~року включносклала 16040,50 грн, і яка була погашена відповідачем 22.08.2024, що було визнано представником позивача у заперечення проти заяви про скасування заочного рішення (а.с. 6, 36-40, 43, 44, 45, 46, 47, 65-68). Також позивачем були надані суду розрахунки (з якими суд погоджується) інфляційних втрат за весь час прострочки, що становлять 631,58 грн, а також 3% річних від простроченої суми, що склали 243,63 грн (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначається у ст.ст. 530, 610, 629 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1\~ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Як наголошується у п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний зокрема укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 322 ЦК України). Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1\~ст.\~12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.\~Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (ч.ч. 1, 3\~ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). До комунальних послуг відносяться зокрема наступні послуги: з постачання теплової енергії; з постачання гарячої води; з централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення (ст.ст. 21-24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4\~ст. 263 ЦПК України. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач користувалася наданими позивачем житлово-комунальними послугами та вносила оплату за спожиті послуги не в повному обсязі та з порушенням встановленого строку, внаслідок чого за нею утворилася зазначена заборгованість, яка після відкриття провадження у справі була погашена відповідачем. Разом із цим нараховані відповідачу на цю заборгованість три відсотки річних та інфляційні втрати останньою сплачено не було. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати та три відсотки річних у загальному розмірі 875,21 грн, нараховані на заборгованість відповідача за спожиті комунальні послуги, що утворилася у період часу із січня 2022 року по травень 2024 року включно, коли відповідач була власником відповідної кімнати та була в ній зареєстрована. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального\~кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Також відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн підтверджується платіжною інструкцією № 7211 від 23.07.2024 (а.с. 5). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору у вказаному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved