Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

І. Описова частина Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 09.06.2025 надійшов позов, зі змісту якого позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №L4254642 на загальну суму 26033,33 гривень. Свій позов ТОВ «Він Фінанс» обґрунтовує тим, що 19.11.2018 між ТОВ «ФК «Дінеро» та відповідачкою укладено договір кредитної лінії № L4254642. Відповідно до умов цього договору відповідачці було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8 550 грн. 06.11.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 06112018-DG, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги, зокрема за договором кредитної лінії № L4254642, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідачки. 25.07.2024 відповідно до протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Він Фінанс». Однак всупереч умов кредитного договору відповідачка не виконує зобов`язання щодо повернення коштів, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 26 033,33 грн, що спонукало ТОВ «Він Фінанс» звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності або не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася. При цьому суд зважає, що про дату, час і місце судового засідання остання повідомлялася у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення ухвали суду за місцем реєстрації, якою відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Проте, поштове відправлення повернуто суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч.8 ст.128, ч.1ст.131 ЦПК України, вважається доставленою. Крім того судом опубліковано оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.06.2025, 15.09.2025 позов було залишено без руху. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд цієї цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03.10.2025 продовжено розгляд справи. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2025 постановлено про заочний розгляд справи та винесення заочного рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Позивач мотивуючи свої доводи зазначає, що 19.11.2018 між ТОВ "ФК "Дінеро та відповідачем укладено договір кредитної лінії №AG5108751. Також на веб-сайті Первісного кредитора розміщено публічний договір кредитної лінії, до якого приєднався відповідач, уклавши Спеціальні умови договору кредитної лінії. Позивач зазначає, що відповідно до умов договору сума кредиту складає 300 грн, ліміт кредитної лінії 7125 грн, відсоткова ставка в день 1,13%, реальна річна процентна ставка 406,29%, штраф, якщо є 50%, дата повного погашення 26.11.2018, що також підтверджується паспортом споживчого кредиту укладеного . Відповідно до довідки про ідентифікацію, позичальник [PERSON] прийняв та підтвердив умови договору його підписанням, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до вимог частини 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" від 03.09.2015 №675-VIII: сума отриманих коштів становить 300,00 грн, 300 грн., 500 грн., 1000,00 грн, 1900 грн., 2000,00 грн., 1000,00 грн., 800,00 грн., 700 грн; процентна ставка 435,00% ; 396,00%; 213,00%; 264,00%; 274,00%; 252,00%; 230,00%; 261,00%; 369,00%; Otp-пароль 84845, 918346, 91969, 349726, 204172, 904612, 934723, 273200, 434 975; заявка на кредит подана 19.11.2018, 25.11.2018, 10.12.2018, 08.01.2019, 04.01.2019, 15.01.2019, 16.01.2019, 20.01.2019, 24.01.2019; фінансовий номер телефону [NUMBER] ; дата банківського переказу 19.11.2018, 25.11.2018, 10.12.2018, 08.01.20189, 08.01.2019, 04.01.2019, 15.01.2019, 16.01.2019, 20.01.2019, 24.01.2019 Суд також з`ясував, що 06.11.2018 між ТОВ Фінансова компанія "Дінеро" та ТОВ "Довіра та Гарантія" укладено договір про відступлення прав вимоги №06112018-DG у відповідності до умов якого ТОВ Фінансова компанія "Дінеро" передає (відступає) ТОВ "Довіра та Гарантія" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ Фінансова компанія "Дінеро" права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрах боржників. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №AG5108751 ( L4254642) від 19.11.2018 становить 16495,31 гривень та складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 8500 гривень; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 912,00 гривень; заборгованості за штраф/пеню 2833,31 гривень; заборгованість за комісією за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованістю 4250,00 гривень. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК Українипередбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Під час вирішення питання розподілу тягаря доведення судом підлягають до застосування правила частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилом статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з приписами статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За правилами частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наведеного, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд був зобов`язаний власні процесуальні дії належним чином обґрунтувати (мотивувати), враховуючи при цьому, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Процес доведення полягає в обґрунтуванні того, що певні дії або події неодмінно мають своїми наслідками настання інших дій або подій, при цьому обставини вважатимуться встановленими за умови, що настання таких наслідків не є вірогідним, а є обов`язковим за таких обставин та за таких умов. Згідно із частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 вказано, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Суд зауважує, що надані позивачем докази укладення між сторонами справи кредитного договору не містять підпису відповідача, у тому числі й одноразового ідентифікатора, а лише містять напис: «електронний підпис» в графі «позичальник» без ідентифікуючих даних, що в свою чергу позбавляє можливості суд встановити факт ознайомлення [PERSON] саме з тими документами, які були надані ТОВ «Він фінанс» до суду. Також позивачем не надано доказів видачі відповідачу спірних кредитних коштів у сумі 8500,00 грн, а саме первинних бухгалтерських документів (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, виписки по рахунку та інше). Крім того, відомості ТОВ «Дінеро» про перерахунок спірних коштів на картковий рахунок [PERSON] не береться судом до уваги, адже приналежність останнього рахунку відповідачу неможливо встановити. Відтак, суд вважає, що з наданих позивачем доказів неможливо встановити факт як виникнення кредитних зобов`язань між сторонами справи, так і отримання відповідачем кредитних коштів, тому поданий ТОВ «Дінеро» позов не підлягає задоволенню. Також вимоги позивача про стягнення 8054,80 грн суми інфляційних втрат та 1483,22 грн три відсотки річних, є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки позивачем не доведено право вимоги на суму заборгованості у розмірі 16 495,31 грн, тому безпідставними є вимоги застосування наслідків неналежного виконання грошового зобов`язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. У силу приписів ст.141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому відсутні підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача судових витрат.

Outcome: dismissed