Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 ТзОВ «Коллект Центр» в особі директора М.Ткаченко звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 23.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №102034983, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000 грн. 7.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу, згідно з яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за Договором №102034983щодо відповідачки. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги ТОВ «Коллект Центр» згідно Договору факторингу №10-01/2023. Згідно реєстру прав вимоги ТОВ «Колект Центр» набуло права вимоги до відповідачки у розмірі 23612,00 грн. Крім того, 15.09.2021 між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №77754827 відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 4000 грн., відсоткова ставка - 1,99% за один день користування кредитом. 22.02.2022 між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу, згідно з яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за Договором №77754827 щодо відповідачки. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги ТОВ «Коллект Центр» згідно Договору факторингу №10-01/2023. Згідно реєстру прав вимоги ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги до відповідачки у розмірі 13552,65 грн. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у загальному розмірі 37 164,653 грн., яку і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. 1.2. Відповідачка правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористалася. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 20.04.2025 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 02.07.2025 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Крім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своїй позовній заяві. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження отримала 20.10.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву не подала, заяв та клопотань до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 23.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит №102034983, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачці було надано кредит у розмірі 4000 грн. Строк кредитування 30 днів (п.1.3 Договору). Згідно п. 1.6 Договору стандартна процентна ставка фіксована та складає 5% від суми кредиту за кожен день користування. Також Договором передбачена пролонгація строку кредитування шляхом сплати комісії за пролонгацію та певної частини заборгованості (а.с.8-9). Згідно Додатку №1 до Договору, сторонами погоджено «Графік платежів» та визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.10). Підтвердженням добровільного укладення [PERSON] вказаного договору про споживчий кредит є заява позичальника, в якій зазначені особисті дані відповідачки (а.с.11). ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 4000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням №32838378 від 23.09.2021 (а.с.18). Належність банківської картки № [NUMBER] [PERSON] підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк». Згідно Відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №102034983, наданого первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН», відповідачка [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 4000 грн., а ТОВ «МІЛОАН» проводив щоденне нарахування процентів за користування кредитними коштами (а.с.18 зворот). 17.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал було укладено Договір факторингу №17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором №102034983 щодо відповідачки [PERSON] (а.с.26-28). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 18.01.2022, підтверджує факт переходу від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.28 зворот). На виконання умов Договору факторингу ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило ТОВ «МІЛОАН» грошові кошти у розмірі 2 026 481,75 грн. згідно платіжного доручення №332137005 від 18.01.2022 (а.с.29). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 17.01.2022 до Договору факторингу, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 16012,00 грн., з яких: 4000 грн. - сума виданого кредиту; 12012 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.31). Згідно наданого ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку заборгованості за Договором №102034983, заборгованість відповідачки [PERSON] становить 23 612,00 грн., з яких 4000 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 12012 грн. - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги та 7600 грн. - відсотки, нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.22). Крім того, 15.09.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений Договір позики №77754827, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачці було надано кредит у розмірі 4000 грн. Строк кредитування 30 днів (п.2.1-2.2 Договору). Згідно п. 2.3 Договору процентна ставка фіксована та складає 1,99% від суми кредиту за кожен день користування (а.с.14). Згідно Додатку №1 до Договору позики, сторонами визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.14). Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення Договору позики шляхом введення коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного Договору. Підписанням Договору позики відповідачка також підтвердила, що вона повністю ознайомилася з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Видача грошових коштів у сумі 4000 грн. [PERSON] підтверджується листом АТ «Таскомбанк» про перерахування 15.09.2021 коштів на банківську картку № [NUMBER] (а.с.19). Належність банківської картки № [NUMBER] [PERSON] підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунку заборгованості, станом на 22.02.2022 заборгованість [PERSON] за Договором позики №77754827 складає 13 552 грн., з яких 4000 грн. - основний бог та 9552 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.20-21). 22.02.2022 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал було укладено Договір факторингу №22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором позики №77754827 щодо відповідачки [PERSON] (а.с.32-34). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 22.02.2022, підтверджує факт переходу від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.34 зворот). На виконання умов Договору факторингу ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти у розмірі 6 382 999,39 грн. згідно платіжного доручення №333740001 (а.с.35). Відповідно до Витягу реєстру боржників №1 від 22.02.2022 до Договору факторингу, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 13 552 грн., з яких: 4000 грн. - сума виданого кредиту; 9552 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.38). Згідно наданого ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку заборгованості за Договором №77754827, заборгованість відповідачки [PERSON] становить 13 552 грн., з яких: 4000 грн. - сума виданого кредиту; 9552 грн. - сума заборгованості за відсотками та 0,65 грн. - 3% річних (а.с.23). Також, судом встановлено, що 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 (а.с.39-41). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 10.01.2023, підтверджує факт переходу від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.41 зворот). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 10.01.2023 до Договору факторингу, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором №102034983 в сумі 23 612,00 грн., з яких 4000 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 19612 грн. - сума заборгованості за відсотками та за Договором №77754827 в сумі 13 552,65 грн., з яких: 4000 грн. - сума виданого кредиту; 9552 грн. - сума заборгованості за відсотками та 0,65 грн. - три відсотки річних (а.с.57-58). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 13.06.2025 заборгованість [PERSON] складає: за Договором №102034983 в сумі 23 612,00 грн., з яких 4000 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 19612 грн. - сума заборгованості за відсотками та за Договором №77754827 в сумі 13 552,65 грн., з яких: 4000 грн. - сума виданого кредиту; 9552 грн. - сума заборгованості за відсотками та 0,65 грн. - три відсотки річних (а.с.24-25). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частиною першоюст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. У відповідності дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у Цивільному Кодексі України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок, що між первісним кредитором ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 15.09.2021 Договору позики №77754827. Згідно вказаного договору відповідачці було надано кредит у розмірі 4000 грн. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку у повному обсязі не повернуті, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідачки за основним тілом кредиту у розмірі 4000 грн. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками по договору суд зазначає наступне. Умовами договору передбачено, що позика надається строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99% за кожен день користування коштами. Будь яких доказів здійснення пролонгації строку кредитування матеріли справи не містять. З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 2388 грн. за 30 днів (4000грн. х 1,99% / 100% х 30 днів), що відповідає строку дії кредитного договору. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки відсотки, нараховані в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 0,65 грн. за період з 22.02.2022 по 23.02.2022. 5.2. Щодо стягнення заборгованості за Договором №102034983, як свідчать подані по справі докази, на момент звернення позивача до суду зобов`язання за вказаним Договором відповідачкою не виконані. [PERSON] , будучи вільною в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписала електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту у розмірі 4000 грн. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками суд зазначає, що згідно умов договору строк кредиту становить 30 днів. Разом з тим, з наданої первісним кредитором Відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що за період з 23.09.2021 по 17.01.2022 [PERSON] не було здійснено жодної проплати, відтак пролонгація кредиту не відбувалася. Згідно п. 1.6 Договору стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5% в день від суми кредиту. Відтак, до стягнення з останньої підлягає сума заборгованості за відсотками у розмірі 6000 грн. (4000 грн. х 5% / 100% х 30 днів). Подальше поза строком кредитування нарахування процентів за користування відповідачкою кредитними коштами було безпідставним. 5.3 В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. 5.4 Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України. Судом встановлено, що понесені ТОВ «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу в розмірі 16000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги №01-07/2024 від.01.07.2024; Заявкою на надання юридичної допомоги від 01.05.2025; Витягом з Акту про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 (а.с.13-17). Позовні вимоги задоволено судом на 44%, тому з відповідачки підлягає стягненню пропорційні сума судового збору в розмірі 1065,86 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 5720 грн.

Outcome: partial