Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (далі ТОВ «Кошельок») звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказувало про те, що 26 січня 2022 року ТОВ «Кошельок» та [PERSON] уклали за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/) договір №\~2935205446-596381 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідно до умов зазначеного договору, ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 5\~150 грн; початковий строк кредитування 12 днів; дисконтна процентна ставка 0,01\~% на добу за початковий строк кредитування визначений пунктами 3.6 та 3.7 договору; базова процентна ставка 2,2\~% на добу за продовжений строк користування кредитом, визначений в пунктах 3.5 3.8 договору; Кредитодавець взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та перерахувавши грошові кошти на картковий рахунок останньої. В подальшому на підставі пунктів 3.6 та 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 7 лютого 2022 року до 7 травня 2022 року, за ставкою 2,2% на добу. Позивач вказував, що заборгованість відповідача зі сплаті кредиту та процентів за користування кредитом на час пред`явлення позову становить 15\~353,18 грн (5\~150\~грн тіло кредиту + 10\~203,18 грн). За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15\~353,18 грн, 2\~422,20 грн у відшкодування витрат зі сплати судового збору та 10\~000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді від 1 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Відзив на позовну заяву та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. У жовтні 2025 року [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила долучити до матеріалів справи копії: її заяви про злочин від 2 лютого 2022 року; витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЕРДР) у кримінальному провадженні №\~12022116250000017 від 3 лютого 2022 року; постанови дізнавача СВ відділення поліції №\~1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Бурого Р.\~В. від 21 травня 2022 року про закриття кримінального провадження №\~12022116250000017 від 3 лютого 2022 року; скарги на постанову про закриття кримінального провадження від 2 грудня 2024 року; ухвали слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від\~3\~грудня 2024 року у справі №\~375/2083/24. Згідно вимог частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що 26 січня 2022 року відповідач [PERSON] та ТОВ\~«Кошельок» уклали договір №\~2935205446-596381 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 5 150 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Пунктом 1.2. договору визначено тип кредиту споживчий кредит. Проценти за користування кредитом\~6,18\~грн, які нараховуються за ставкою\~0,01\~процентів від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.3.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,20\~процентів від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 1.3.3 договору). Дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0,01 процентів від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк Лояльного періоду (пункт 1.3.3.1 договору). Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені пунктами 3.4, 3.5, 3.6 цього Договору (пункт 1.4 договору). Відповідно до пункту 2.1. договору, кредит надається строком на\~12\~днів («лояльний період») початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця. У пункті 2.2 сторони договору погодили, що встановлений в пункті 2.1 договору строк Лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом. В пункті 3.3 договору зазначено, що сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є додатком до договору. Згідно із пунктом 3.6. договору, сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні\~статті 212 ЦК України, що має наслідком продовження строку користування кредитом, зокрема, за умови зобов`язання щодо повернення основної суми переноситься на наступний день після закінчення Лояльного Періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду. Додатком №\~1 до договору №\~2935205446-596381 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 26 січня 2022 року сторони погодили графік розрахунків. У паспорті споживчого кредиту до договору №\~2935205446-596381\~від\~26 січня 2022\~року міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Факт перерахування кредитних коштів на номер картки\~ [NUMBER] підтверджується відповідним повідомлення про перерахування коштів через платіжну систему XPAY, а також відповіддю на лист керуючого ЦВ ПАТ «МТБ БАНК» у місті Києві від 15 липня 2025 року № 07/605-07/471. Зі змісту витребуваної судом виписки АТ «Універсал Банк» від 20 жовтня 2025\~року про рух коштів за карткою [PERSON] [NUMBER] вбачається, що 26 січня 2022 року на вказану картку зараховано кошти у розмірі 5\~150\~грн. Згідно із детальним розрахунком заборгованості, залишок заборгованості відповідача становить\~15\~353,18 грн. з яких: 5 150 грн тіло кредиту, 6,18 грн проценти за лояльний строк користування позикою та 10\~203,18 грн проценти за продовжений строк користування позикою. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.\~У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша та друга статті 638 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частинами першою-четвертою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. За змістом статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових\~підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №\~732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від\~23\~березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від\~7\~жовтня 2020 року у справі №127/33824/19 (провадження № 61-9071св20), будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). У справі, яка розглядається, суд встановив, що: 26 січня 2022 року відповідач та ТОВ «Кошельок» уклали договір №\~2935205446-596381 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого відповідач отримала 5\~150 грн, які зобов`язалася повернути в строк, визначний договором, та сплатити проценти за користування кредитом; відповідачналежним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість; надані позивачем докази підтверджують факт отримання кредитних коштів. у [PERSON] існує заборгованість за вказаним договором 15\~353,18 грн з яких: 5\~150 грн тіло кредиту, 6,18 грн проценти за лояльний строк користування позикою та 10\~203,18 грн проценти за продовжений строк користування позикою; [PERSON] не спростувала належними і допустимими доказами розмір заборгованості та правильність розрахунку. З урахуванням викладеного, позивачем доведено факт існування між сторонами кредитних прав та зобов`язань, тобто підтверджено факт отримання позичальником кредитних коштів. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог [PERSON] надала суду витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №\~12022116250000017, відповідно до якого за її заявою від 2 лютого 2022 року внесено відомості про те, що 29 січня 2022 року їй стало відомо, що невідома особа шахрайським шляхом взяла на її ім`я кредит в Монобанку. У заяві [PERSON] від 2 лютого 2022 року, відомості за якою внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідач зазначала, що відносно неї вчинено шахрайські дії шляхом заволодіння її коштами, отриманими в кредит у фінансових установах, в тому числі, у ТОВ «Кошельок» (5\~150 грн). Зі змісту дізнавача СВ відділення поліції №\~1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Бурого Р.В. від 21 травня 2022 року суд встановив, що [PERSON] під час допиту в якості потерпілої повідомила, що з травня місяця 2020 року є клієнтом Монобанку з метою використання вказаного рахунку для здійснення оплати комунальних послуг та поповнення рахунку мобільного телефону, і поповнення рахунку в Монобанку вона здійснювала з власних коштів, і кредитів в Монобанку ніколи не брала, також не здійснювала оформлення кредитів і в інших установах банків. 23 січня 2022 року близько 17 год 31 хв їй на мобільний телефон на номер [NUMBER] зателефонував невідомий абонент з номера [NUMBER] чоловічої статі та повідомив, що він є працівником служби підтримки клієнтів Монобанку та повідомив, що до її кабінету зайшли з другого пристрою iPhone 6s Plus при цьому повідомив, що останню операцію вона проводила зі зняття коштів та вказав точне місце і точну суму. Після цього повідомив, що їй у застосунок «Вайбер» прийде повідомлення з пін-кодом, яке вона має ввести. Під час спілкування з невідомою особою вона повідомила, що прийшов пін-код та зайшовши на вебсайт Монобанку до власного кабінету ввела пін-код 3553. В цей час до неї звернувся невідомий та вказав, щоб вона нічого не натискала. Після цього невідомий повідомив, що їй заблокують картку і перевипустять нову, яку вона забере у відділені банку. В подальшому вона виявила, що за нею рахується кредит починаючи 3 25 січня 2022 року на суму 22 900 грн. при цьому залишок коштів становив 88,99 грн. Вказані обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки з огляду на те, що за змістом виписки за її карткою [NUMBER] перерахувало відповідачу кошти за укладеним договором у повному обсязі, а подальше несанкціоноване, на думку відповідача, списання цих коштів з картки в АТ «Універсал Банк» не стосується правовідносин [PERSON] з ТОВ «Кошельок». Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за кредитом та заборгованості за процентами за користування кредитом. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Статтею 141 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з [PERSON] на користь ТОВ «Кошельок» підлягають стягненню 2\~422,40 грн у відшкодування судового збору, сплаченого позивачем за пред`явлення позову. Крім того, представник ТОВ «Кошельок» просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 10\~000 грн. Згідно з частиною першою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Частиною четвертою статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На обґрунтування заявленого розміру витрат на правничу допомогу представником позивача надано копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 12 лютого 2025 року, укладеного між АБ «Герман Гурський та партнери» та ТОВ «Кошельок», із відповідним додатком від 10 липня 2025 року. З додатку до договору, вбачається, що ТОВ «Кошельок» доручає АБ «Герман Гурський та партнери» надати правову допомогу: оформлення документів щодо надання правничої (правової) допомоги 1\~000 грн (30 хв); збір та аналіз доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи та платіжних реквізитів зі сплати судового збору 2\~000 грн (1 година); складення позовної заяви 2\~000 грн (1 години); формування додатків (доказів) до позовної заяви (для суду та відповідачці) 2000 грн (1 година); відправка позовної заяви стороні, до суду, формування матеріалів адвокатського досьє у справі 1000 грн (30 хв). Загальна сума 10 000,00 грн. Отже, представником позивача надано належні та допустимі докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, понесених у суді апеляційної інстанції. Слісаренко Ю.П. будь-яких заперечень щодо розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу не заявляла. За відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у суду відсутні правові підстави для зменшення належно підтвердженого розміру таких витрат з власної ініціативи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 2 грудня 2020 року у справі № 676/5537/19). Враховуючи задоволення позову, понесені ТОВ «Кошельок» витрати на правничу допомогу у розмірі 10\~000 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved