Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ( далі- ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на статті 15, 16, 20, 205, 207, 509, 512-514, 516, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 626, 628, 639, 641,644 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №39851-12/2023 у розмірі 25\~000,00 грн; з яких: 10 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 000,00 грн- сума заборгованості за відсотками та понесені судові витрати. В обґрунтування\~позову\~позивач\~послався\~на те,\~що\~25\~грудня 2023\~року ТОВ\~«Аванс\~Кредит» та\~ [PERSON] \~уклали кредитний\~договір\~№ 39851-12/2023\~шляхом підписання\~електронним\~підписом \~позичальника,\~що\~відтворений\~через використання\~позичальником одноразового\~ідентифікатора\~і \~був\~надісланий \~на\~номер мобільного\~телефону відповідача,\~про що\~свідчить\~ п.8\~\~кредитного\~договору,\~реквізити\~та\~підпис\~сторін.\~Відповідно\~до п.п.1.6.\~п.1\~\~кредитного договору\~\~кошти кредиту\~\~надаються ТОВ\~«Аванс\~Кредит»\~ у\~безготівковій \~формі\~шляхом їх\~перерахування\~ за\~реквізитами\~ платіжної\~картки,\~реквізити\~якої надані\~відповідачем\~первісному кредитору\~з\~метою\~ отримання\~кредиту.\~Кредит вважається\~наданим в\~день перерахування\~ТОВ\~«Аванс\~Кредит» суми\~кредиту\~(загального\~розміру)\~\~за реквізитами,\~\~згідно з\~п.п.1.6.\~п.1\~\~кредитного договору.\~\~20\~червня 2024\~року\~ТОВ\~«Аванс Кредит»\~та\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ»\~уклали договір\~факторингу\~№\~20062024,\~відповідно\~до\~умов\~якого\~ТОВ «Аванс\~Кредит» передає\~(відступає)\~ТОВ\~«ФК\~«ЄАПБ»\~за плату\~\~належні\~йому\~\~права вимоги,\~а\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» приймає\~належні ТОВ\~«Аванс\~Кредит»\~права\~вимоги до\~боржників,\~вказаних у\~реєстрі\~боржників.\~Відповідно\~до\~реєстру\~боржників\~від 20.06.2024\~до\~договору факторингу\~№ 20062024\~від 20.06.2024\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ»\~набуло\~права\~грошової\~вимоги\~до відповідача\~за\~кредитним\~договором\~№ 39851-12/2023\~від 25.12.2023\~в сумі\~25\~000,00\~грн,\~з\~яких:\~10\~000,00\~грн\~\~сума заборгованості\~за\~основною\~сумою боргу;\~15\~000,00\~грн-\~сума\~заборгованості\~за відсотками.\~Після відступлення\~позивачу\~права\~грошової вимоги\~відповідач\~не виконала\~свого\~обов`язку,\~не\~здійснила\~жодного платежу\~для\~погашення\~існуючої заборгованості\~ні\~на\~рахунки ТОВ\~«ФК\~«ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій ( а.с. 3-6). Ухвалою судді від 31 жовтня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 27 листопада 2025 року (а.с.52-55). Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату,\~час і\~місце якого повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 31 жовтня 2025 року до електронного кабінету позивача та його представника [PERSON] , що підтверджується довідками про доставку електронного документу ( а.с.58-61). У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача ( а.с.5 зв.ст.). Відповідач [PERSON] у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце якого повідомлена належним чином шляхом вручення їй судової повістки та копії ухвали судді від 31 жовтня 2025 року за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.68). Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі ( а.с.71). Оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає приписам частини другої\~статті 247 ЦПК України. Відповідно до частини четвертої статті 268\~ЦПК\~України у разі\~неявки\~всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким\~завершується\~розгляд справи,\~або\~у\~разі розгляду\~справи\~без повідомлення\~(виклику)\~учасників справи\~суд\~підписує\~рішення (повне\~або\~скорочене)\~без\~його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України). Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального закону, оскільки всі учасники справи не з`явились 27 листопада 2025 року у судове засідання, яким завершується розгляд справи, датою ухвалення судом рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. 25 грудня 2025 року ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] уклали електронний договір про надання фінансового кредиту №39851-12/2023, який остання підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором W8764 (а.с. 7-10). Згідно з п.1.1. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 10 000,00 грн на умовах зворотності, строковості, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 25.12.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 22.04.2024 (п.1.2. договору). Відповідно до п.1.4. договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Денна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2. цього договору ( п.п.1.4.1.). Згідно з п.1.5. договору детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальною річною процентною ставкою за договором про споживчий кредит ( далі Графік платежів, що є додатком №1 до цього договору). За змістом п.1.6. договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5354-32хх-хххх-1160 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахуванням товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Відповідно до п.2.2. договору видача кредитів клієнту фізичній особі товариством здійснюється онлайн, використовуючи мережу Інтернет, тобто через веб-сайт товариства: http://finbar.com.ua. В п.3.1. договору за користування кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Порядок нарахування платежів за прострочення клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за договором передбачене у п.5.3 цього договору. Згідно з п.3.3. договору нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Як вбачається з п.7.6. договору підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на веб-сайті товариства. В графіку платежів, який є додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № 39851-12/2023 від 25.12.2023, який відповідач підписала одноразовим ідентифікатором W8764, розраховано щомісячні платежі у разі своєчасного та належного виконання клієнтом абз. 1 п.п.1.4.2. договору (а.с. 11 зв.ст.). 25 грудня 2023 року [PERSON] ознайомилась та підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором W8764 паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит ( а.с.12-13). Згідно з інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3466_250708112029 від 08.07.2025 відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022 останнє підтвердило ТОВ «Аванс Кредит» успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 25.12.2023 о 15:40:00 на суму 10 000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі i Pay.ua. 324395286, призначення платежу: зарахування 10 000,00 грн на карту [NUMBER] ( а.с. 14). 20 червня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» (клієнт) та ТОВ «ФК « ЄАПБ» (фактор) уклали договір факторингу №20062024 згідно з п. 1.1. якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору ( а.с.18-21). За п.1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в день підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 20 червня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №20062024 від 20.06.2024, відповідно до якого на виконання п.1.2. договору факторингу №20062024 від 20.06.2024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників (а.с. 22). Як вбачається з реєстру боржників від 20.06.2024, що є додатком №1 до договору факторингу №20062024 від 20.06.2024, витяг з якого долучено до матеріалів справи, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором № 39851-12/2023 на суму заборгованості 25000,00 грн, яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 10\~000,00 грн; суми заборгованості за процентами 15 000,00 грн. ( а.с. 24). За розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Аванс Кредит», загальна заборгованість за кредитним договором № 39851-12/2023 від 25.12.2023 (станом на 20.06.2024) складає 25 000,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 10\~000,00 грн; сума заборгованості за процентами 15 000,00 грн, нарахованими за період з 23.12.2023 по 22.04.2024, тобто в межах визначеного умовами договору строку кредитування (а.с. 15,16). За розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ», зазначеним у позовній заяві, загальна заборгованість за кредитним договором № 39851-12/2023 від 25.12.2023 ( станом на дату подання позову) становить 25 000,00 грн, яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 10\~000,00 грн; суми заборгованості за процентами 15 000,00 грн (а.с. 4 ). Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України). За змістом частин першої та другої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що \~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями\~статті 627 ЦК України\~визначено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (\~частина перша статті 628 ЦК України). Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша стаття 638 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»)\~глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~статтею 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що договір про надання фінансового кредиту № 39851-12/2023 від 25.12.2023 укладений в електронній формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-електронних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з\~\~пунктом \~6\~\~частини \~\~першої\~\~статті\~3 Закону\~України\~\~«Про\~електронну\~комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовим ідентифікатором\~є алфавітно-цифрова\~послідовність,\~що її\~отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту)\~укласти електронний\~договір шляхом\~реєстрації в інформаційно-комунікаційній\~системі суб`єкта\~електронної комерції,\~що надав \~таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір ( пункт 12 частини першої статті 3 Закону України « Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої\~статті 11\~Закону\~України\~«Про\~електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах ( частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах ( частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Відповідно до\~частини першої\~статті\~12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини тринадцятої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України,\~статтею 36 Господарського процесуального кодексу України\~та\~статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно з частинами першою, другою\~статті 13 Закону України «Про електронну комерцію»\~розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України. Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України. Згідно п. 5 розділу VІІ постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», чинної станом на час укладення договору кредитної лінії №506336685 від 04.06.2021, документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання фінансового кредиту № 39851-12/2023 від 25.12.2023, укладений за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Аванс Кредит» - позикодавця шляхом ідентифікації позичальника [PERSON] , зазначенням нею своїх персональних даних, та використання останньою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договорів, укладених в письмовій формі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що укладений між [PERSON] та ТОВ «Аванс Кредит» договір про надання фінансового кредиту № 39851-12/2023 від 25.12.2023 за своїм змістом та формою відповідає вимогам, визначеним законом на момент його укладення та є підставою виникнення у сторін прав та обов`язків, передбачених в ньому. Згідно зі статтями\~526,\~530 ЦК України зобов`язання\~має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей\~610, 611\~ЦК\~України \~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою\~статті 612 ЦК України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. У пункті 1 частини першої статті\~512\~та статті\~514 ЦК України\~зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Договірні зобов`язання ТОВ «Аванс Кредит» виконало та надало [PERSON] шляхом перерахування на визначений нею картковий рахунок кошти в сумі 10\~000,00 грн за договором про надання фінансового кредиту №39851-12/2023 від 25.12.2023, що підтверджено інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3466_250708112029 від 08.07.2025. Відповідач [PERSON] своїм правом на подання відзиву не скористалась, але у поданій до суду заяві позовні вимоги визнала у повному обсязі. Підстав для неприйняття від відповідача визнання позову не встановлено. З огляду на наведене, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №39851-12/2023 у розмірі 25\~000,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками, нарахованими в межах строку кредитування, підлягають задоволенню. За правилами пункту 6 частини першої статті 264 під час ухвалення судового рішення, суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. За змістом частини першої статті 142\~ЦПК\~України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн згідно з платіжною інструкцією № 135455 від 23.09.2025 (а.с. 2). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 1). Ухвалою судді від 31 грудня 2025 року було задоволено клопотання позивача про врахування судового збору, сплаченого з технічною помилкою в призначенні платежу. Судовий збір, сплачений ТОВ «ФК «ЄАПБ» платіжною інструкцією №135455 від 23.09.2025 у сумі 3\~028,00 грн, вважається сплаченим за подання до Славутицького міського суду Київської області позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором ( а.с.52-55). Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, який відповідач [PERSON] визнала до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, тобто 1 514 грн, інша частина судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved