Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У жовтні 2025 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Лазарева Людмила Леонідівна звернулись до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, який зареєстрований 21.10.2017 року Каховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №230. Свої вимоги обґрунтував тим, що подружжя разом не проживає, шлюб носить формальний характер, спільного господарства сторони не ведуть і не мають бажання в подальшому підтримувати такі відносини. Строк на примирення просив не надавати. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03.11.2025 року позовну заву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позиції учасників справи Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином та своєчано, заяв та клопотань до суду не надавала. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до таких висновків. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд встановив, що 21.10.2017 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстрований Каховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №230, свідоцтво [NUMBER] . Шлюбні відносини сторін фактично припинені, сторони разом не проживають, позивач на примирення не згодний, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідач своїм правом на подачу заперечень не скористалась, до суду не з`явилась. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згодна на примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 частини 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., однак позивачем не було заявлено вимог про стягнення з відповідача судових витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 112-115 СК України,

Outcome: approved