Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

У квітні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» 131 381,93 грн. боргу за послуги постачання теплової енергії, 9206,16 грн. - 3% річних, 23 520,01 грн. індекс інфляції. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач відповідно до «Правил надання послуг з постачання теплової енергії типових договорів про надання з постачання теплової енергії», Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послуги з постачання теплової енергії. Відповідач є споживачем централізованого теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Шляхом подачі теплової енергії за вказаною адресою, сторони вступили в фактичні договірні правовідносини. За період з грудня 2015 року по січень 2024 року відповідачу надавалися послуги з централізованого теплопостачання за вказаною вище адресою, за яку сплачено не було, тому станом на січень 2024 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 131 381,93 грн. боргу. Крім того, боржнику нараховані 9206,16 грн. - 3% річних, 23 520,01 грн. індекс інфляції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено до розгляду. В судове засідання представник позивача надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про неможливість бути присутньою в судовому засіданні, в зв`язку з виїздом за межі міста, доказів поважності відкладення розгляду справи відповідач не надала. Відповідачем до суду поданий відзив, в якому вона не погодилась з вимогами позивача, просила застосувати строки позовної давності /а.с.33-34/. Враховуючи строки розгляду справи, передбачені ст. 210 ЦПК України, те, що 22.04.2024 року відкрито провадження по вказаній справі, відсутність доказів поважності відкладення розгляду справи за клопотанням відповідача, суд не бере до уваги вказане клопотання. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Статтею 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» централізоване опалення віднесено до комунальних послуг. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача є, зокрема, своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплопостачання. Статтею 19 цього Закону передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 006687/1, наданою начальником відділу реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, а відтак є споживачем теплової енергії. Право вимоги заборгованості, яка виникла у [PERSON] перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» було відступлено КП «Теплоенергетик» на підставі договору про відступлення права вимоги від 20.09.2019 року №20/09-19/1. Згідно п.п. 1.1., 1.2 довогору про відступлення права вимоги від 20.09.2019 року №20/09-19/1 ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» (первісний кредитор) відступає, а КП «Теплоенергетик» (новий кредитор) приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором про надання послуг централізованого опалення, укладеними з фізичними особами - споживачами послуг централізованого опалення та за фактичними правовідносинами, які виникли між первісним кредитором та боржниками у зв`язку із наданням первісним кредитором послуг централізованого опалення боржникам. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема КП «Теплоенергетик» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем. Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В подальшому послуги з теплопостачання в опалювальні сезони в житловий будинок за адресою: [ADDRESS] надавались КП «Теплоенергетик». Суд вважає, що відповідач споживає послуги з теплопостачання, які надає позивач, в зв`язку з чим між сторонами склалися фактичні договірні відносини і виникли взаємні права та обов`язки. У відповідності до ст.162 Житлового Кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. В порушення вимог ст.24 Закону України «Про теплопостачання», п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач договір на постачання теплової енергії з теплопостачальною організацією позивачем не уклав, однак підприємство вказані послуги з централізованого теплопостачання квартири надавало, а відповідач отримував ці послуги. На адресу відповідача підприємством було надано послугу з централізованого теплопостачання за період з грудня 2015 року по січень 2024 року, за яку сплачено не було, тому станом на вересень 2022 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 131 381,93 грн. При цьому, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року. На виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» до тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не враховуються витрати, які включаються до складу плати за абонентське обслуговування. Комунальне підприємство «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» запровадило окрему плату за абонентське обслуговування. З 01.03.2022 року плата за абонентське обслуговування у розрахунку на один особовий рахунок для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам КП «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» становить: 35,19 грн. на місяць з ПДВ. З 01.07.2022 року плата за абонентське обслуговування у розрахунку на один особовий рахунок для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам КП «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» становить: 36,88 грн. на місяць з ПДВ. З 01.12.2022 року плата за абонентське обслуговування у розрахунку на один особовий рахунок для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам КП «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» становить: 38,07 грн. на місяць з ПДВ, а з 01.01.2024 року 42,94 грн. Розрахунок абонентської плати проведено відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зі змінами та доповненнями та враховуючи вимоги постанови Кабінету Міністрів України №808 від 21.08.2019 року «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Правовідносини, які склалися між сторонами у зв`язку з фактичними договірними відносинами щодо надання послуг з централізованого теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з цим, відповідачем у справі подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, відповідно до якої необхідно зазначити наступне. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою. Згідно наданого розрахунку заборгованості за надані послуги теплопостачання заборгованість, про стягнення якої ставилось питання у позовній заяві, нарахована за період з грудня 2015 року по січень 2024 року. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211«Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на всій території України з 12.03.2020 року було установлено карантин, дія якого у подальшому неодноразово продовжувалася та тривала до 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року. Як вже зазначалось, 24.02.2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, діє якого продовжувалась та триває на даний час. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Представник КП «Теплоенергетик» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за період з грудня 2015 року по січень 2024 року звернувся 08.04.2024 року. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні заборгованості за період з грудня 2015 року по 11.03.2017 року включно в зв`язку зі спливом строку позовної давності, про що заявлено відповідачем. За вказаного, до задоволення підлягають позовні вимоги за період з грудня 2015 року по 11.03.2017 року включно у розмірі 110 773,43 грн. Тому, частковому задоволенню підлягають і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4 415,84 грн. - 3% річних, 10 887,39 грн. індекс інфляції. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2 326,27 грн.

Outcome: partial