Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

У квітні 2025 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 18 грудня 2020 року сторони уклали шлюб, який розірвано рішенням суду від 13 червня 2023 року. Від шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] . Після повномасштабного вторгнення відповідач виправдовував збройну агресію рф, внаслідок чого відносини сторін зіпсувались та позивач разом із дитиною переїхали проживати окремо. Від відповідача якась допомога у догляді за дочкою, у тому числі фінансова, відсутня. Також відповідач погрожував позивачу відібрати дитину. Також відповідач самоусунувся від спілкування із позивачем та дитиною, все спілкування зводилось до образ та погроз. Солом`янським районним судом міста Києва 11 серпня 2024 року видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Також, Солом`янським ВДВС відкрито ВП та станом на 21 березня 2025 року заборгованість відповідача по аліментах складає 106735 грн, які відповідач так і не сплачує. Позивач зауважує, що працює на двох роботах, де отримує дохід, достатній для забезпечення потреб дитини, а відповідач, незважаючи на прохання позивача, не бере участь в житті доньки. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 серпня 2025 року замінено третю особу без самостійних вимог орган опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області - на орган опіки і піклування Бердичівської міської ради. 09.09.2025 та 15.09.2025 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування. 30.09.2025 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання позивача про долучення доказів. 14.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання позивача про долучення доказів. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та їх безпосередньому дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 жовтня 2021 року, [PERSON] народилась [INFO] , батьком якої є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.16). Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 18.12.2020 Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1727 (а.с.19). Судовим наказом Солом`янського районного суду міста Києва від 11 серпня 2023 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на дочку - [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 17 липня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.20). Відповідно до копії розрахунку старшого державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) заборгованості зі сплати аліментів №73784883, станом на 21 березня 2025 року заборгованість [PERSON] становить 106735 грн (а.с.24). Згідно з копією рішення виконкому Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області від 11 грудня 2023 року №412 «Про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю гр. [PERSON] , [INFO] », визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю гр. [PERSON] , [INFO] (а.с.25). Відповідно до копії характеристики вихователів Одеський ЗДО №278 на [PERSON] , остання відвідує ЗДО з 16 січня 2024 року. [PERSON] регулярно відвідує дитячий садок, завжди чиста, охайна, в гарному настрої. Приводить до ЗДО дівчинку мама [PERSON] , забирає також тільки вона. Про інших родичів адміністрації та педагогічним працівникам Одеського ЗДО №278 нічого не відомо (а.с.32). Згідно з висновком органу опіки та піклування - виконавчого комітету Бердичівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 01 вересня 2025 року №250, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, також в статті 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п.2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, батько вихованням дитини не займається, матеріально не підтримує, станом здоров`я дитини не цікавиться, не виявляє до дитини будь-якої уваги та турботи, що у сукупності свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків свідомо. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Крім того, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved