Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в особі представника Грибанова Д.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього в користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 5128585 в розмірі 27230 грн, з яких: 7000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16730 грн - сума заборгованості за відсотками, 3500 грн сума заборгованості за штрафами, який було укладено 22 листопада 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» і відповідачем, і за яким між первісним стягувачем та позивачем 16 липня 2025 року укладено договір факторингу та відступлено право вимоги на користь позивача за цим кредитним договором. В обґрунтування позову позивач вказує, що набув права грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором, всупереч умовам якого, відповідач не виконує своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, відповідач отримав 04 листопада 2025 року. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанією «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] 22 листопада 2024 року було укладено договір про\~надання коштів\~на умовах\~споживчого кредиту № 5128585, який підписано електронним підписом позичальника 88929. Окрім того,\~сторонами погоджено\~таблицю обчислення\~загальної вартості\~кредиту для\~клієнта (споживача)\~та реальної\~річної процентної\~ставки за\~договором про\~споживчий кредит,\~що є\~додатком до\~договору про\~надання коштів\~на умовах\~споживчого кредиту № 5128585 від 22 листопада 2024 року, і яка підписана [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 88929. Відповідно до умов договору сума кредиту (загальний розмір) складає:7000, 00 грн (п.1.2 Договору) строк кредитування 360 днів (п.1.3 Договору). Відповідно до п.1.4. вказаного Договору, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: Стандартна процента ставка становить 1,00% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3 цього Договору. Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 1%.1.4.2. Знижена процентна ставка становить 0, 95 % за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: Якщо Клієнт до 21.12.2024 року (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. \~ \~ \~ \~Згідно п.1.5 Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 2397, 89 % річних, за зниженою 8904,08 %. \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.6 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 32200 грн, за зниженою ставкою 32095 грн. \~ \~ \~ \~Згідно п.2.1 договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3.1 Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Відповідно до п.9.7. вказаного договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства електронним підписом, в Особистий кабінет Клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором "цього Договору створює підпис Клієнта на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Тобто, сторонами було погоджені всі істотні умови договору. \~ \~ \~ \~Факт перерахування коштів на виконання умов договору підтверджується довідкою - повідомленням від 17 липня 2025 року, наданою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» , з якої вбачається, що між підприємтвом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» та ТОВ «Лінеура України» укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019. Відповідно до зазначеного договору 22 листопада 2024 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 4149500166988595 в сумі 7000 грн. Вказані докази є належними та достатніми для висновку про виконання первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» свого обов`язку щодо надання відповідачу кредитних коштів за договором про\~надання коштів\~на умовах\~споживчого кредиту № 5128585 від 22 листопада 2024 року у розмірі 7000, 00 грн. Жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачем суду надано не було. Згідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України). У частині першій статті 626\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою статті 627\~ЦК України відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628\~ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст.\~11\~цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. \~ \~ \~ \~Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). \~ \~ \~ \~Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Як встановлено судом, 16 липня 2025 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №16072025 відповідно до якого, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Цього ж дня між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено акт прийому-передачі Реєстру Боржників за вказаним вище договором факторингу. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 від 16.07.2025 до договору факторингу № 16072025 від 16.07.2025, від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №5128585 на загальну суму 27230 грн, з яких: 7000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16730 грн - сума заборгованості за відсотками, 3500 грн сума заборгованості за штрафами. \~ \~ \~ \~Вказаний договір факторингу, що містить підписи уповноважених представників сторін та скріплений печатками, підтверджує належний перехід прав вимоги до [PERSON] від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Цей договір факторингу є чинним, оскільки його дійсність ніким не оспорено, а тому він підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Як вбачається з розрахунку заборгованості, проведеного первісним кредитором, відповідач станом на 16.07.2025 має заборгованість у розмірі 27230 грн, з яких: 7000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16730 грн - сума заборгованості за відсотками, 3500 грн сума заборгованості за штрафами. Отже, судом встановлено, що Банк виконав свої зобов`язання належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, в розмірі передбаченому договором, при цьому, відповідачем не було виконано у повному обсязі умови вказаного договору, заборгованість за кредитним договором відповідачем у повному обсязі не погашена, а тому позовні вимоги стосовно сплати відповідачем тіла кредиту та відсотків є обґрунтованими та доведеними. Щодо вимоги про стягнення штрафу у розмірі 3500 грн, суд зазначає наступне. Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Судом встановлено, що кредитний договір укладено 22.11.2024, відповідно штраф за порушення грошового зобов`язання за договором нарахований після 24.02.2022. Отже до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Таким чином, позовна вимога в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за штрафом в розмірі 3500 грн - є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Відповідно до статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином,\~суд розглянувши\~матеріали справи,\~дослідивши наявні\~у справі\~докази,\~давши оцінку\~належності,\~допустимості,\~достовірності кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатності і\~взаємного зв`язку\~доказів у\~їх сукупності,\~застосовуючи до\~визначених правовідносин\~норми матеріального\~та процесуального\~права,\~вважає,\~що позов\~підлягає до\~часткового задоволення,\~шляхом стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача за\~договором про\~надання коштів\~на умовах\~споживчого кредиту № 5128585 від 22.11.2024 в розмірі 23730 грн, з яких 7000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 16730 грн - заборгованість по відсоткам, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятого на себе зобов`язання, відповідно до умов укладеного кредитного договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, у порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 2111 грн (23730 грн * 2 422, 40 грн / 27230 грн) слід стягнути з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 512, 514, 526, 530, 549, 610 - 612, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved