Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось до Октябрського районного суду м. Полтави із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води у сумі 19 649,59 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані позивачем тим, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води. Відповідач є суб`єктом користування послуг, які надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (індивідуальним споживачем), взаємовідносини між сторонами врегульовані індивідуальними договорами про надання послуг, що є публічними договорами та набули чинності з 01.12.2021. Нарахування за надані позивачем послуги здійснюється у відповідності до встановлених тарифів, які опубліковані на офіційному сайті підприємства. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісячно у фіксованому розмірі. У разі застосування двоставкового тарифу, умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісячно. Споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги щомісячно не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим. Розмір плати за послугу постачання теплової енергії становить: умовно-змінна частина плати по двоставковому тарифу(протягом опалювального періоду), умовно-постійна частина плати (щомісячно протягом року), плата за абонентське обслуговування, за послугу з постачання гарячої води, плата за абонентське обслуговування. Відповідач не оплачує отримані послуги та за період з 01.10.2021 по 01.02.2025 за адресою: [ADDRESS] утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 19 649, 59 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В. від 25.04.2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 11.07.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідачка заперечує проти позову та просить відмовити у його задоволенні з підстав недоведеності позовних вимог. Заперечення проти позову вмотивовані представницею відповідача тим, що позивачем не наданий обґрунтований розрахунок сум, що стягуються та інші докази в обґрунтування заборгованості відповідача, а саме: розрахунок обсягів спожитої теплової енергії відповідачем і розрахунок величини теплового навантаження, на підставі яких відбувалось нарахування за послугу. Не підтверджена наявність облікових даних про те, що відповідач є суб`єктом користування послугами, не надані договори, укладені із споживачем, на підставі яких відбувається нарахування за послуги, не надані докази, які підтверджують факт надання послуг та факт їх споживання відповідачем. Звертає увагу на те, що квартира відповідача оснащена засобом обліку теплової енергії, проте це не відображено ні в позові, ні в додатках до нього, відсутні документи, що підтверджують прийняття на облік засобу обліку, не надані акти зняття показань засобу обліку, відсутні показники засобів обліку, як індивідуального, так і загальнобудинкового. Нараховуючи відповідачам загальнобудинкові потреби опалення, позивач не врахував, що у під`їзді відповідача давно відключене опалення, а інших допоміжних опалюваних приміщень у будинку немає. Наголошує, що відповідач не володіє вихідними даними для розрахунку обсягів споживання, не може надати до суду контррозрахунок та не може зрозуміти, за що має сплачувати. При цьому позивач не надав до суду розрахунки, за якими він визначив обсяги споживання в Гкал. Зазначає, що ненадання позивачем розрахунку обсягів споживання теплової енергії та належного розрахунку величини теплового навантаження позбавляє можливості перевірити правильність нарахувань та сум заборгованості. Звертає увагу, що Методика передбачає лише плату за спожиту теплову енергію в Гкал, що є платою за одноставковим тарифом. Інших нарахувань, зокрема умовно-постійних частин в Гкал/год, Методикою не передбачено. Крім того, плата за двоставковим тарифом не є платою за обсяг споживання, а є частково фіксованою платою або другою абонентською платою (за теплове навантаження), що не передбачено законом. Наголошує, що термін «теплове навантаження» не визначений в законах України, а методика його розрахунку для нарахування за послугу з постачання теплової енергії відсутня. Тож застосований позивачем двоставковий тариф, зокрема його умовно-постійна частина, суперечить положенням закону, тоді як одноставковий тариф відповідає положенням Законів. Також звертає увагу на те, що за її власними розрахунками, здійсненими на підставі розрахунку позивача, річна плата, що розрахована із застосуванням двоставкового тарифу значно більше річної плати, розрахованої за одноставковим тарифом, що є свідченням несправедливості умов договору. Відповідач не погоджувався на оплату за спожиту теплову енергію за двоставковим тарифом та не погоджував в договорі цю істотну умову. Також звертає увагу на порушення позивачем норм чинного законодавства при застосуванні тарифів на послуги, а саме зазначає, що позивач, у порушення рішення Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286, яким було відтерміноване застосування тарифів, та закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», застосував до своїх споживачів підвищені тарифи, що призвело до суттєвого збільшення плати за комунальні послуги під час війни та порушення прав відповідача, як споживача комунальної послуги. При цьому представниця відповідача зазначила, що відповідач не відмовляється сплачувати за фактично спожиту комунальну послугу за передбаченим законом одноставковим тарифом, з розміром тарифу на теплову енергію, який мав застосовуватись для споживачів станом на 24.02.2022, відповідно до перерахунку позивача. 24.07.2024 року до суду надійшов відповідь на відзив у яких представниця позивача зазначила, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та споживачем послуг з теплової енергії та постачання гарячої води, що надається підприємством за вказаною адресою. Особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відкритий на [PERSON] . У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по оплаті послуг, утворилась заборгованість та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» було змушене звернутись до суду. Розрахунок заборгованості, доданий до позову як доказ нарахування плати та існування заборгованості, в повній мірі відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та дає змогу встановити адресу, за якою здійснюється облік, період надання послуги, тарифи та норми, які застосовувались на певну дату, кількість осіб або об`єм спожитих послуг, розмір здійснених оплат споживачем, розмір наданих у певний проміжок часу субсидій, залишок заборгованості. Контррозрахунок відповідачем не наданий. Нарахування плати за послуги проводились підприємством відповідно до вимог законодавства та існуючих нормативних документів, дії позивача щодо порушення кількісних та якісних показників послуг не були визнані незаконними чи такими, що порушують права відповідача. У житловому будинку за адресою: [ADDRESS] підприємством надається послуга з постачання теплової енергії. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії, який враховує теплову енергію, спожиту тільки на опалення приміщень будинку. За інформацію позивача квартира [ADDRESS] , приєднана до внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення. Згідно з пунктом 55 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затв. Постановою КМУ від 10.06.2011 № 869, для формування двоставкових тарифів на теплову енергію теплове навантаження об`єктів теплоспоживання визначається за показниками типових або індивідуальних проектів, за якими збудовані такі об`єкти. Згідно з п. 55 Постанови Кабінету міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» для формування двоставкових тарифів на теплову енергію теплове навантаження об`єктів теплоспоживання визначається за показниками типових або індивідуальних проектів, за якими збудовані такі об`єкти. Враховуючи, що на підприємстві відсутня проектна документація на житловий будинок по [ADDRESS] для розрахунку теплового навантаження були використані питомі витрати теплової енергії на потреби опалення, що відображені в техніко-економічних розрахунках теплотехнічних характеристик огороджуючих конструкцій енергетичного паспорта еталонного будинку, розробленого атестованим аудитором. Для виготовлення енергетичного паспорту була визначена група житлових будинків, схожих за своїми характеристиками. В даній групі, згідно "Методики визначення енергетичної ефективності будівель", затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №169 від 11.07.2018 року був визначений один еталонний житловий будинок, який відображає типові характеристики всієї групи (тип, геометрію, енергетичні характеристики, функціональність), в тому числі і житлового будинку по [ADDRESS] . Максимальне теплове навантаження на опалення житлового будинку складає 201991 ккал/год . На сьогодні у розрахунках з населенням позивач продовжує застосовувати тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на рівні тарифів, затверджених рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286, які були введені в дію з 01.11.2021, але у зв`язку з підписанням Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021-2022 років, застосування тарифів було відтерміноване до закінчення опалювального періоду 2021-2022 років. А саме до 01.05.2022. Відповідно до пункту 32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затв. Постановою КМУ від 21.08.2019 № 830, у разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії, плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року). З 01.10.2024 нарахування за спожиті послуги проводяться позивачем за тарифами, затвердженими рішенням Полтавської обласної ради № 854 від 30.08.2024. Тарифи залишені на рівні тих тарифів, які були встановлені рішенням Полтавської обласної ради у жовтні 2021 року. Також представниця позивача звернула увагу, що рішення Полтавської обласної ради № 286 не містить приписів щодо порядку застосування тарифів до закінчення опалювального сезону 2021/2022 років, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не є стороною Меморандуму, оскільки не було його підписантом. Також зазначила, що постанова Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 № 502 «Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану» носить рекомендаційний характер, не містить імперативних норм та поширює свою дію виключено на суб`єктів, до повноважень яких належить встановлення тарифів відповідно до законодавства, а отже не може застосовуватись до позивача; застосування тарифів для населення було відтерміноване до закінчення опалювального сезону 2021/2022 років та відбулось з 01.05.2022, тобто до набрання чинності нормами вказаної постанови. Крім того зазначила, що на момент застосування (01.05.2022) двоставкових тарифів, встановлених рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286, Закон України «Про особливості регулювання відносин на ринку природнього газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» № 2479-ІХ від 29.07.2022 не набрав чинності. Отже застосування ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» двоставкових тарифів на послугу з постачання теплової енергії є правомірним. До суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про посвідчення довіреності щодо представлення її інтересів в суді у даній справі громадянку [PERSON] . Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2025 року клопотання про посвідчення довіреності задоволено, допущено до участі у розгляді справи [PERSON] [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2025року задоволено самовідвід судді Гольник Л.В. від розгляду справи. Передано справу до канцелярії Октябрського районного суду м.Полтави для повторного авторозподілу. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2025 року Материнко М.О. визначено головуючим по справі. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.02.2025року цивільну справу за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до свого провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До суду надійшло клопотання від представника позивача про перехід від розгляду цивільної справи №554/2860/24 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] заборгованості від спрощеному порядку до загального позовного провадження. В обгрунтування зазначає, що на сьогодні спір не врегульовано, сторонами подано значний обсяг доказів, які потрібно дослідити та з дня відкриття провадження минуло більше шістдесяти днів. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 25.03.2025 року у задоволенні клопотання представника позивача Титаренко В.Г. про перехід від розгляду цивільної справи №554/2860/24 в спрощеному порядку до загального позовного провадження відмовити. Здійснено перехід до розгляду цивільної справи №554/2860/24 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги - за правилами загального позовного провадження. Замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, котре призначити на 14.05.2025 року о 14:00 год. 14.05.2025 року до суду надійшла заява Ведвідь А.М. про відвід головуючого судді у справі за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Позивач вважає, що суддя Материнко М.О. не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу з підстав п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, а саме є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, яку в судовому засіданні, яке було призначене на 14.05.2025 Ведмідь А.М. підтримала. На підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025року №4273-IX, з 25.04.2025 змінене найменування Октябрського районного суду міста Полтави на Шевченківський районний суд міста Полтави. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 14.05.2025року у задоволенні заяви [PERSON] про відвід головуючого судді Материнко М.О. у справі за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - відмовлено. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 10.06.2025року закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представники позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові та запереченнях на пояснення відповідача. Додатково пояснила, що обсяги спожитої відповідачем теплової енергії, зазначені у розрахунку заборгованості, визначались на підставі переданих відповідачем показів приладу обліку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Підтримала надані до суду письмові пояснення. Зазначила, що отримує теплову енергію та не заперечує проти оплати фактично отриманої послуги, але лише за одноставковим тарифом. Розрахунки позивача є необґрунтованими та здійснені за двоставковим тарифом, що суперечить закону. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та проживає за вказаною адресою, що нею не заперечувалось та узгоджується приєднаними до матеріалів справи повідомленням Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб та копією договору купівлі-продажу від 03.09.2015року. Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] оснащений вузлом комерційного обліку теплової енергії, що підтверджується актом прийняття на абонентський облік вузла комерційного обліку теплової енергії № 1145Ж від 13.12.2017, Актом прийняття на абонентський облік вузла комерційного обліку теплової енергії рег. № 1145 Ж після проведення повірки від 11.08.2020. Щомісяця протягом опалювального періоду обсяги теплової енергії, спожитої на опалення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , визначаються відповідно до показань зазначеного вузла обліку, що підтверджується архівними даними показників кількості спожитої теплової енергії вузла комерційного обліку теплової енергії житлового будинку по [ADDRESS] за період з 21.10.2021 по 01.02.2024. Згідно з п. 55 Постанови Кабінету міністрів України від 1 червня 2011 р. №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» для формування двоставкових тарифів на теплову енергію теплове навантаження об`єктів теплоспоживання визначається за показниками типових або індивідуальних проектів, за якими збудовані такі об`єкти. Теплове навантаження на опалення за адресою: [ADDRESS] було визначене позивачем за формулою 2.14 КТМ 204 України 244-94 "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні", що розрахунок теплового навантаження Максимальне теплове навантаження на опалення житлового будинку [ADDRESS] становить 201991 ккал/год (0,266247 Гкал/год). На оплату спожитих послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у період з жовтня 2021 року по лютий 2024 року позивачем виставлені відповідачу рахунки на оплату наданих послуг. За особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим за адресою: [ADDRESS] , рахується заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01 жовтня 2021 року до 01 лютого 2024 року у загальному розмірі 19649 грн. 59 коп., що слідує із наданих позивачем розрахунків заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Відповідач у судовому засіданні, не заперечуючи обсяги фактично спожитої відповідачем теплової енергії та здійснених відповідачем оплат, зазначених у розрахунку заборгованості, заперечує обґрунтованість здійснених розрахунків та правомірність застосування позивачем двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Судом встановлено, між ПОКВПТГ«Полтаватеплоенерго» та відповідачем виникли правовідносини по наданню послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (житлово-комунальних послуг). Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII). Нормами статті 12 Закону № 2189-VIII визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо від різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговування внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Відповідно до абзаців 1-3, 5, 8, 9, 11 пункту 13постанови Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії`послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей13і14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. У разі укладення колективного договору виконавець надає уповноваженій співвласниками особі необхідну кількість договорів, що забезпечує отримання договору кожним із співвласників багатоквартирного будинку. Колективний договір і договір з колективним споживачем можуть бути укладені з виконавцем за умови обладнання багатоквартирного будинку вузлом (вузлами) обліку, який (які) забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будинку. У разі зміни тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з дня введення його в дію. 01 жовтня 2021 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1022 від 08 вересня 2021 року, якою затверджені публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії. Відповідно до п.3прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори зі споживачами, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин, укладаються протягом двох місяців з дня набрання чинності рішення Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Доказів того, що станом на 01 грудня 2021 року співвласники багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , повідомили ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про прийняття рішення про вибір моделі договірних відносин і уклали з підприємством відповідний договір на послугу з постачання теплової енергії, стороною відповідача суду не надано. З 01 грудня 2021 року набули чинності нові публічні договори приєднання на послугу з постачання теплової енергії та гарячої води, примірники яких містяться у матеріалах справи. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , з 03.09.2015 року, отримувала послуги із постачання теплової енергії та гарячого водопостачання як співвласник багатоквартирного будинку та сплачувала за комунальні послуги, що підтверджується розрахунком заборгованості. З 01.10.2021р. до 01.12.2021р. між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відповідачем діяли зобов`язальні відносини, що регулювались ст. 509 ЦК України, яка передбачає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, а з 01.12.2021 набули чинності нові публічні договори приєднання зі споживачем, а отже втратили чинність усі зобов`язання, які існували до цієї дати. За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярях або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно дост.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідач [PERSON] є власником житлового приміщення у багатоквартирному будинку, а отже, відповідно до п.5 ч.1 ст.1, ч.2 ст.4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є співвласником багатоквартирного будинку. Тож, як співвласник багатоквартирного будинку, відповідач зобов`язаний пропорційно до його частки забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги (ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Щодо доводів відповідача про протиправність дій позивача щодо застосування двоставкового тарифу суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. За приписами ст.13 Закону України «Про теплопостачання» до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належить встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством. Відповідно до п 37 ч.1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств. Постановою КМУ № 869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» визначений порядок і критерії формування як одноставкового, так і двоставкового тарифів на теплову енергію. Відповідно до пункту 59 Постанови вартістю послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. У вартість послуг з постачання теплової енергії не включаються витрати, пов`язані з абонентським обслуговуванням, обслуговуванням внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, встановленням, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку теплової енергії. Такі витрати відшкодовуються споживачами комунальних послуг відповідно до вимог Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Згідно пункту 60 Постанови одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з постачання теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Суб`єкти господарювання можуть застосовувати двоставкові тарифи на послуги з постачання теплової енергії, затверджені в установленому порядку. Встановлення двоставкових тарифів на послуги з постачання теплової енергії здійснюється за умови встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію (п.61). Зміна тарифів на послуги з постачання теплової енергії та їх встановлення уповноваженим органом здійснюється одночасно із зміною та встановленням тарифів на теплову енергію (п.62). Пунктами 8, 9 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1174 від 25 червня 2019 року визначений порядок формування як одноставкових, так і двоставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання. Зазначеним Порядком передбачена можливість у встановленому порядку встановлювати двоставкові тарифи на теплову енергію для всіх категорій споживачів. Згідно п.1.3 Порядку 416 затвердженого Постановою НКРЕКП № 416 від 18.02.2020 двоставковий тариф - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної); умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - вартість одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості як грошовий вираз змінної частини планованих економічно обґрунтованих витрат, що змінюються прямо пропорційно зміні обсягу теплової енергії, для надання послуги з постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП з урахуванням податку на додану вартість; умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - місячна абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год) приєднаного теплового навантаження об`єктів теплоспоживання як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат, крім тих, що віднесені до умовно-змінних витрат, що є постійними і не змінюються прямо пропорційно зміні обсягу теплової енергії, для надання послуги з постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП з урахуванням податку на додану вартість. Тобто, споживач, сплачуючи за одиницю приєднаного теплового навантаження, сплачує всі витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової, крім енергоносіїв. Оскільки ці витрати виникають у підприємства протягом всього року, то і тариф розраховано для місячної оплати протягом року, рівними частинами в опалювальний та міжопалювальний періоди. Постановою НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго»» підприємству для потреб населення встановлено двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії. Запровадження двоставкових тарифів у розрахунках зі споживачами категорії «населення» відбулось з 01 грудня 2021 року. Перехід на такий формат розрахунків відбувся одночасно з моменту набрання чинності нових договорів, відповідно до вимог Закону України «Про житлово- комунальні послуги», а саме з 1 грудня 2021 року. Зазначене вище свідчить, що саме законодавством передбачена можливість встановлення двоставкового тарифу, визначений їх порядок і критерії формування, що спростовує доводи сторони відповідача щодо відсутності законодавчих підстав та самовільного встановлення двоставкових тарифів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». З 01 травня 2022 року у розрахунках з населенням підприємство застосовує тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, затверджені рішенням Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286. Додатком 2 до рішення Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286 встановлені ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії за категоріями споживачів, в тому числі для потреб населення, без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів: - умовно-змінна частина двоставкового тарифу 1248,25 грн/Гкал (з ПДВ); - умовно-постійна частина двоставкового тарифу 162986,26 грн/Гкал/год (з ПДВ); Зазначені тарифи введені в дію з 01.11.2021, але у зв`язку із підписанням Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022 р.р., застосування тарифів для потреб населення було відтерміновано до закінчення опалювального періоду 2021/2022 років. З 01 жовтня 2022 року нарахування за спожиті послуги підприємством проводилися за тарифами, затвердженими рішенням Полтавської обласної ради № 477 від 30 вересня 2022 року. Зазначеним рішенням тарифи залишено на рівні тарифів, встановлених рішенням Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286. З 01 жовтня 2024 року нарахування за спожиті послуги підприємством проводилися за тарифами, затвердженими рішенням Полтавської обласної ради № 854 від 30 серпня 2024 року. Зазначеним рішенням тарифи залишено на рівні тарифів, встановлених рішенням Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286. У наданих до матеріалів справи розрахунках заборгованості позивачем застосований двоставковий тариф, який відповідає розміру, затвердженому відповідними рішеннями Полтавської обласної ради. Докази скасування чи визнання протиправними вказаних вище рішень Полтавської обласної ради, якими для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» встановлені двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії, відповідачем не надані. Отже, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» нараховувало відповідачу плату за двоставковим тарифом на послуги з постачання теплової енергії, який є законним та був чинним у період його застосування. Щодо тверджень відповідача про необґрунтованість наданого позивачем розрахунку заборгованості, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. До 01.12.2021 нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії мешканцям житлового будинку за адресою: [ADDRESS] проводилися згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, пропорційно опалюваній площі квартир та нежитлових приміщень будинку (відповідно до пункту 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005). З 01.12.2021 розподіл та нарахування плати за спожиту послугу проводиться підприємством відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за № 830 (далі -Правил) та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315, зі змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 за № 358. Згідно з п.9 ч.1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік комунальних послуг (далі - комерційний облік) - визначення за допомогою вузла комерційного обліку або за встановленими правилами у передбачених цим Законом випадках кількісних та якісних показників комунальної послуги, вимірювання яких забезпечується вузлом обліку, на підставі яких проводяться розрахунки за спожиті комунальні послуги. Відповідно до п.п.2,4 ст.2 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» цей Закон регулює відносини щодо: розподілу між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг; формування та надання споживачам рахунків на оплату комунальних послуг. Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Згідно з ч.4 ст. 10 вказаного Закону розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до Методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 № 315, встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг. Для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги (п. 1 ч. 4 Розділу І Методики). Відповідно до п. 3 розділу ІІ Методики, розподілу підлягають обсяги спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення залежно від категорії приміщення, надання йому комунальної послуги з постачання теплової енергії на опалення, наявності/відсутності та типу приладів розподільного обліку теплової енергії, дотримання температури повітря в опалювальному приміщенні в нормативно допустимому діапазоні, наявності/відсутності приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку. Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загально будинкові потреби опалення здійснюється згідно з розділом ІV Методики. Житловий будинок [ADDRESS] облаштований загально-будинковим приладом обліку теплової енергії. На підтвердження даних щодо обсягів постачання теплової енергії, зазначених у розрахунку заборгованості позивачем надані архівні дані показників комерційного вузла обліку теплової енергії за адресою: [ADDRESS] Розрахунок заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , містить відомості про розмір опалювальної площі, обсяг теплової енергії за показаннями комерційного вузла обліку, опалювальної площі житлового будинку, загальна опалювальна площа квартири, що отримує послугу, теплового навантаження, інформацію щодо тарифів, сум нарахування і проведених оплат відповідачем, та який здійснений відповідно до зазначеної вище Методики. Зазначені у розрахунку заборгованості обсяги споживання та проведених оплат стороною відповідача не заперечуються. Щодо визначеного позивачем теплового навантаження, суд зазначає, що відповідно до п.55 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затв. Постановою КМУ від 01.06.2011 № 869 (в редакції постанови КМУ від 03.04.2019 № 291), для формування двоставкових тарифів на теплову енергію теплове навантаження об`єктів теплоспоживання в розрізі категорій споживачів (із зазначенням величини теплового навантаження на систему опалення споживачів, які користуються централізованим опаленням, споживачів, які відмовилися від централізованого опалення та постачання гарячої води, систему опалення місць загального користування та теплового навантаження на постачання гарячої води) визначається за показниками типових та/або індивідуальних проектів, за якими збудовані такі об`єкти (у разі зміни вихідних даних проектів, зокрема під час переходу частини споживачів на автономне опалення, зміни призначення приміщень навантаження повинні бути підтверджені уповноваженою установою). Позивачем надана до суду розрахунок теплового навантаження, по [ADDRESS] , згідно якого, теплове навантаження на опалення для групи споживачів «населення» становить 201991 ккал/год. Водночас відповідачем в спростування розрахунку теплового навантаження не було надано проекту будівництва будинку [ADDRESS] в якому визначене проектне навантаження або індивідуального Енергетичного паспорту, розробленого за ініціативою співвласників житлового будинку, що встановлено ч.9 статті 7 Закону «Про енергетичну ефективність будівель». Інформацію про теплове навантаження на кожний житловий будинок, опалювальну площу будинку, а також дані щодо прив`язки житлових будинків до об`єктів теплоспоживання розміщено на веб-сайті ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», відображаються в рахунках на оплату послуг, зокрема по будинку [ADDRESS] . Твердження відповідача щодо незаконності розрахунку теплового навантаження, не ґрунтуються на доказах та є його оціночними судженнями. У свою чергу, відповідачем не спростований наданий позивачем розрахунок заборгованості та не доведено, що позивач здійснював нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води з порушенням вимог закону. З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що відповідач, як споживач наданих позивачем послуг, не виконав свого обов`язку щодо оплати вартості отриманих послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в період з 01.10.2021 до 01.02.2024, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 19\~649, 59 грн., яка відповідачем не спростована. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості за комунальні послуги, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно дост.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved