Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, неповнолітніх дітей не має. Сімейне життя не склалося, сторони перестали розуміти, любити один одного, спільне домашнє господарство не ведеться, з`явились розбіжності в поглядах на сімейне життя, обов`язки з ведення спільного побуту. Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. На примирення не згодна. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, від представника позивача надійшла до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 1987 року, неповнолітініх дітей не має. Згідно з ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини 3\~статті 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно статей\~105,\~110 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони \~не підтримують сімейні та подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе, таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе. Згідно з частиною 2\~статті 114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини 3\~статті 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved