Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 22 грудня 2023 року, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №3395. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та в подружжя є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем. Зазначила, що причиною розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів у сторін, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Вказала, що з відповідачем спільного господарства не ведуть протягом тривалого часу, проживають окрема, спільно нажитого майна не має. Позивач вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності відповідача, позов визнав та просив суд такий задовольнити. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22 грудня 2023 року, зареєстрували такий у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №3395. Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечив проти задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1211,20 грн., останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн., а решту судових витрат у розмірі 605,60 грн. стягнути з відповідача на її користь. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено\~повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 28.11.2025.

Outcome: approved