Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

До суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (далі АТ КБ «ФК «Приват Банк»), в інтересах якого діє представник позивача Ніколенко В.В., про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 41108,79 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що 18 лютого 2022 року [PERSON] ознайомилась та підписала власноруч заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, Паспорт кредиту, отримавши кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту до 200 000 грн. на кредитну картку «Універсальна», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 42% річних. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредитну картку «Універсальна» номер - [NUMBER] , строк дії - 02/26, згодом було отримано кредитну картку «Універсальна» номер - [NUMBER] , строк дії - 06/27. Оскільки, [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань з повернення коштів, внаслідок чого станом на 27 травня 2025 року утворилась заборгованість в розмірі 41108,79 грн., з яких 33115,57 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7993,22 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. 02 липня 2025 року ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник АТ КБ «ФК «Приват Банк» Ніколенко В.В., яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з`явилася, згідно змісту позовної заяви, просила розгляд справи проводити без участі представника АТ КБ «ФК «Приват Банк» та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відповідно до п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив на позов не подавала. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 25 листопада 2025 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 18 лютого 2022 року звернувся до АТ КБ «ФК «Приват Банк» та підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.32-37). У вказаній заяві, підписаній відповідачкою [PERSON] власноручним підписом, сторонами було погоджено кредитний ліміт, вид платіжної картки\~картка «Універсальна», а також розмір відсотків за користування кредитом в сумі 42% річних. На виконання умов договору\~ [PERSON] було видано кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] , строк дії якої до лютого 2026 року, згодом було отримано кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] , строк дії якої до червня 2027 року (а.с. 31). 10 лютого 2023 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, початковий розмір якого становив 5000 грн., вказаний розмір кредитного ліміту 12 жовтня 2023 року збільшився до 15000 грн., 30 січня 2024 року збільшився до 25000 грн., 21 травня 2024 року збільшився до 95000 грн. (а.с.30). Кредитними коштами та відповідно кредитною карткою відповідачка користувалася, періодично витрачаючи кредитні кошти та відповідно періодично погашаючи кредит, що підтверджується випискою за договором №б/н за період з 18 лютого 2022 року по 29 травня 2025 року (а.с.22-29). За розрахунком заборгованості, доданим до позову, станом на 27 травня 2025 року заборгованість [PERSON] за договором №б/н від 18 лютого 2022 року становить 41108,79 грн., з яких 33115,57 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7993,22 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 16-21). Проте, [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Статтею 11 ЦК України визначено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. З врахуванням викладеного слід дійти висновку, що між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в ході користування карткою збільшено до 95000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 42% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки\~до червня 2027 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором за договором №б/н від 18 лютого 2022 року станом на 27 травня 2025 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 41108,79 грн., з яких 33115,57 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7993,22 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Цю заборгованість слід стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ФК «Приват Банк». Крім того, відповідно до основних засад цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язків з доказування (частина перша статті 81 ЦПК України), саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, у якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач. Відповідачка не заперечувала факт користування кредитними коштами АТ КБ «ФК «Приват Банк» та заявлений банком борг, не спростовувала надані позивачем докази, хоча повідомлялася судом за зареєстрованим місцем проживання, жодних заперечень проти доводів позивача не надходило. Судом також не встановлено неправильності наданого позивачем розрахунку заборгованості, а отже, наявні підстави для стягнення суми боргу з відповідачки. Таким чином, з [PERSON] на користь АТ КБ «ФК «Приват Банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 18 лютого 2022 року в сумі 41108,79 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов АТ КБ «ФК «Приват Банк» задоволено повністю, то з [PERSON] на користь АТ КБ «ФК «Приват Банк» слід стягнути 2422,4 грн. судового збору за подання позову.

Outcome: approved