Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - позивач, кредитодавець) звернулося до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 24.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір № 4960218 відповідно до п. 1.1. якого Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2 625,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Договір передбачає, що Позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Відповідно до п. 6.1. Договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця. Окрім того, 07.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір № 102742390, відповідно до п. 1.1. якого Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000, 00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 15,0 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Договір передбачає, що Позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Відповідно до п. 6.1. Договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця. 29.11.2021 було укладено договір № 29-11-102 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4960218. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4960218. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 4960218. Окрім того, 17.12.2021 було укладено договір № 17/12-2021-62 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102742390. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102742390. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №4960218 від 24.08.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 87 125,00 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) -10 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 76 125,00 грн. - заборгованість за комісіями - 1 000,00 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 75 625,00 , з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 64 625,00 грн. - заборгованість за комісіями - 1 000,00 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 102742390 від 07.09.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 37 265,00 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 32 265,00 грн. У позові позивач вказує, що [PERSON] належним чином не виконував умови взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, внаслідок чого допустив заборгованість в загальному розмірі 112 890,00 грн., яку ні первісному кредитору, а ні ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не сплачує у добровільному порядку, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу правову допомогу. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 26.09.2025 Липовецьким районним судом Вінницької області постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення та відміток відділення Укрпошти від 04.10.2025 та 05.11.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку з чим конверти із вкладеннями повернуто суду, однак згідно положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судові документи для [PERSON] вважаються врученими. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, від учасників справи на адресу суду не надходили. Позивач у поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у його відсутність до суду не направив. Приймаючи до уваги те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, про що було постановлено ухвалу 26.11.2025. Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, встановив, що 24.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 4960218 (далі - Договір № 4960218) (а.с. 10-14), відповідно до пункту 1.1. якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 Договору (далі-кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі-плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі а умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Згідно п. 1.2. Договору № 4960218 сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн. Відповідно до п. 1.3. Договору № 4960218 Кредит надається загальним строком на 21 день з 24.08.2021 (дата надання кредиту). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 14.09.2021 (п. 1.4 Договору № 4960218). Комісія за надання кредиту: 1 000,00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.п. 1.5.1. Договору № 4960218). Підпунктом 1.5.2. Договору № 4960218 передбачено, що проценти за користування кредитом: 2 625,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. При цьому згідно п. 1.5. Договору № 4960218 орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 13 625,00 гривень. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6. Договору № 4960218). Відповідно до п. 2.1. Договору № 4960218 кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. У п. 6.1. Договору № 4960218 сторони зазначили, що цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній система Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до додатку №1 до Договору № 4960218 сторонами договору узгоджено наступний графік платежів: дата кредиту - 24.08.2021, дата платежу - 14.09.2021; кількість днів - 21; сума кредиту - 10 000,00 грн.; проценти за користування кредитом - 2 625,00 грн.; комісія за надання кредиту - 1 000,00 грн.; реальна річна процентна ставка, % - 21,522.00; загальна вартість кредиту 13 625,00 грн. Відповідно до наданої ТОВ «МІЛОАН» довідки про ідентифікацію (а.с. 18) клієнт [PERSON] , дата народження [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір № 4960218 від 24.08.2021 ідентифікований аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «Z17600», час відправки ідентифікатора позичальнику 24.08.2021, номер телефону [NUMBER] . Згідно квитанції ID платежу 1743247176, ТОВ «МІЛОАН» згідно договору 4960218 перераховано 10 000,00 грн. на картку [NUMBER] , 24.08.2021 о 13:08 (а.с. 19). 29.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 29-11-102 у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 102 560 106 грн. 92 коп., а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» зобов`язується здійснити фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтом і боржниками (а.с. 78-86). Згідно із платіжною інструкцією № 308250005 від 03.12.2021 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перераховано ТОВ «МІЛОАН» плату за договором факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 в сумі 4 593 071,73 грн. (а.с. 87). На підставі Договору факторингу № 29-11-102, актів приймання передачі Реєстру Боржників від 30.11.2021 та 03.12.2021, а також реєстру боржників від 29.11.2021 (а.с. 88-91) ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги за Договором № 4960218 укладеного з [PERSON] , ІПН [NUMBER] , сума виданого кредиту - 10 000 грн., заборгованість за тілом кредиту - 10 000 грн., заборгованість по процентах 32 625,00 грн., залишок по комісії - 1 000 грн. 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 у відповідності до умов якого, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступає шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього Договору (а.с. 39-49). На підставі Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 та реєстру боржників від 10.01.2023 (а.с. 54-60) ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги за Договором № 4960218 укладеного з [PERSON] , ІПН [NUMBER] , сума заборгованості за основним зобов`язанням - 10 000 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами - 76 125,00 грн., сума заборгованості за нарахованою комісією - 1 000 грн. Окрім того судом встановлено, що 07.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 102742390 (далі - Договір № 102742390) (а.с. 20-25), відповідно до пункту 1.1. якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 Договору (далі-кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі-плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі а умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Згідно п. 1.2. Договору № 102742390 сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000,00 грн. Відповідно до п. 1.3. Договору № 102742390 Кредит надається загальним строком на 30 днів з 07.09.2021 (дата надання кредиту). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 07.10.2021 (п. 1.4 Договору № 102742390). Підпунктом 1.5.2. Договору № 102742390 передбачено, що проценти за користування кредитом: 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. При цьому згідно п. 1.5. Договору № 102742390 орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 5 015,00 гривень Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6. Договору № 102742390). Відповідно до п. 2.1. Договору № 102742390 кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. У п. 6.1. Договору № 102742390 сторони зазначили, що цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній система Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до додатку №1 до Договору № 102742390 сторонами договору узгоджено наступний графік платежів: дата кредиту - 07.09.2021, дата платежу - 07.10.2021; кількість днів 30; сума кредиту - 5 000,00 грн.; проценти за користування кредитом - 15,00 грн.; комісія за надання кредиту - 0,00 грн.; реальна річна процентна ставка, % - 4.00; загальна вартість кредиту 5 015,00 грн. Відповідно до наданої ТОВ «МІЛОАН» довідки про ідентифікацію (а.с. 27) клієнт [PERSON] , дата народження [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір № 102742390 від 07.09.2021 ідентифікований аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «W80330», час відправки ідентифікатора позичальнику 07.09.2021, номер телефону [NUMBER] . Згідно квитанції ID операції 1757148031, ТОВ «МІЛОАН» згідно договору 102742390 перераховано 5 000,00 грн. на картку [NUMBER] , 07.09.2021 о 17:35 (а.с. 28). 17.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 17/12-2021-62 у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 62 844 105,23 грн., а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» зобов`язується здійснити фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтом і боржниками (а.с. 62-70). Згідно із платіжною інструкцією № 313550009 від 20.12.2021 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перераховано ТОВ «МІЛОАН» плату за договором факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021 в сумі 2 503 264,98 грн. (а.с. 71). На підставі Договору факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021, актів приймання передачі Реєстру Боржників від 17.12.2021, а також реєстру боржників від 17.12.2021 (а.с. 72-77) ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги за Договором № 1027423090 укладеного з [PERSON] , ІПН [NUMBER] , сума виданого кредиту - 5 000 грн., заборгованість за тілом кредиту - 5 000 грн., заборгованість по процентах 15 015,00 грн. 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 у відповідності до умов якого, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступає шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього Договору (а.с. 39-49). На підставі Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 та реєстру боржників від 10.01.2023 (а.с. 54-60) ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги за Договором № 102742390 укладеного з [PERSON] , ІПН [NUMBER] , сума заборгованості за основним зобов`язанням - 5 000 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами - 32 265,00 грн. Частинами першою та третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що внаслідок укладення Договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021, Договору факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021 та Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 4960218 від 24.08.2021 та Договором про споживчий кредит № 102742390 від 07.09.2021, надані на підтвердження вказаних обставин докази відповідають вимогам щодо належності та допустимості, договір є дійсним, а відповідачем вказаних обставин не спростовано та іншого не доведено, як і не надано доказів сплати грошових коштів за кредитним договором первісному кредитору, що не позбавляється його обов`язку погашення заборгованості за взятими на себе зобов`язаннями. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Судом встановлено, що [PERSON] підписав договори споживчого кредиту, які є предметом цього судового розгляду електронними підписами одноразовими ідентифікаторами з метою засвідчення дій згідно з договорами, відтак було дотримано презумпція правомірності договору, отож права, набуті за ними сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення таких договорів, підлягають виконанню. На спростування вказаних обставин відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, тоді як надані позивачем до позову докази відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості. Згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приписами абзацу другого частин першої статті 1048 ЦК України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень частин першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України. Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Суд звертає увагу, що відповідач був обізнаний з розглядом цивільної справи, повідомлявся в установленому порядку про розгляд, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, що ним не було зроблено. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язань є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, а тому право кредитора на повернення кредитних коштів та процентів за їх користування є порушеним. Відповідно до розрахунків наданих позивачем на підтвердження розміру заборгованості відповідача за Договором про споживчий кредит № 4960218 від 24.08.2021 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 04.09.2025 становить 87 125,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за сумою кредиту; 76 125,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1 000,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією. Окрім того, відповідно до розрахунків наданих позивачем на підтвердження розміру заборгованості відповідача за Договором про споживчий кредит № 102742390 від 07.09.2021 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 04.09.2025 становить 37 265,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за сумою кредиту; 32 265,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків. Ураховуючи, що фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку не повернуті, зважаючи на вимоги частини другої статті 530 ЦК України (за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав), беручи до уваги, що договір є дійсним, відповідач користувався кредитними коштами, а також за обставин встановлених вище судом, що підтверджують набуття прав вимоги позивачем за вказаним кредитним договором до відповідача, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою кредиту та комісії за Договором про споживчий кредит № 4960218 від 24.08.2021 у заявленому позивачем розмірі - 11 000 (одинадцять тисяч) гривень 00 коп. та в частині стягнення заборгованості за основною сумою кредиту за Договором про споживчий кредит № 102742390 від 07.09.2021 у заявленому позивачем розмірі - 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. Що стосується стягнення із відповідача відсотків за вказаними Договорами про споживчий кредит, то судом звертається увагу на наступне. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки сформульовані Верховним Судом, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 19 травня 2020 року у справі №910/23028/17 та постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №361/4563/16-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 176/3645/14-ц. Судом встановлено, що згідно умов підпункту 2.3.1.2 пункту 2.3. Договору про споживчий кредит № 4960218 від 24.08.2021 та підпункту 2.3.1.2 пункту 2.3. Договору про споживчий кредит № 102742390 від 07.09.2021 Позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. На думку суду, оскільки строк користування сумою позики та умови його продовження чітко окреслені умовами Договору про споживчий кредит № 4960218 від 24.08.2021 та Договору про споживчий кредит № 102742390 від 07.09.2021, відтак відсотки повинні бути нараховані виключно за передбачені умовами договору строки. Окрім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи зазначене вище суд приходить до висновку, що за Договором про споживчий кредит № 4960218 від 24.08.2021 стягненню з [PERSON] підлягає 43 625 (сорок три тисячі шістсот двадцять п`ять) гривень 00 коп. з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням - 10 000,00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами - 32 625,00 грн. (2 625,00 грн., які нараховані відповідно до підпункту 1.5.2. Договору - 10 000,00 грн. * 1,25% * 21 день + 30 000,00 грн., які нараховані відповідно до пункту 6 та підпункту 2.3.1.2. Договору - 10 000,00 грн. * 5% * 60 днів); - заборгованість за комісіями - 1 000,00 грн. Окрім того, за Договором про споживчий кредит № 102742390 від 07.09.2021 стягненню з [PERSON] підлягає 20 015 (двадцять тисяч п`ятнадцять) гривень 00 коп. з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням - 5 000,00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами - 15 015,00 грн. (15,00 грн., які нараховані відповідно до підпункту 1.5.2. Договору, + 15 000,00 грн., які нараховані відповідно до пункту 6 та підпункту 2.3.1.2. Договору - 5 000,00 грн. * 5% * 60 днів). У решті позову суд відмовляє, оскільки по завершенню строку кредитування у кредитодавця виникло право на стягнення грошових коштів виключно на підставі статті 625 ЦК України. За таких обставин, суд задовольняє позов частково. Розподіл судових витрат. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 0556850018 від 19.09.2025 в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. (а.с. 1), який відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (63 640,00 грн. з 112 890,00 грн., що становить - 56,37%), а отже з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 365 (одна тисяча триста шістдесят п`ять) гривень 50 коп. (2 422,40 грн. * 56,37 % задоволених позовних вимог). Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що 01.07.2024 було укладено Договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 101 - 107), відповідно до п. 2.1. якого адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги. Відповідно до п.4.1. Договору про надання правової допомоги №01-07/2024, вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього Договору форма заявки визначена у Додатку №1 до Договору. Згідно із доданою до позовної заяви заявки на надання юридичної допомоги № 535 від 01.08.2025 (а.с. 106) та витягу з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 (а.с. 107) адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надано ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» правових послуг по справі відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) договір № 490218, 102742390 на 15 000 грн. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial