Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконкому Новодмитрівської сільської ради, Служба у справах дітей виконкому Новодмитрівської сільської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що від спільного проживання з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 02.12.2024 року, у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Спільне життя не склалось і в лютому 2024 року [PERSON] пішла з дому, сторони почали проживати окремо, донька залишилась проживати з батьком. З того часу мати дитини не опікується дочкою, не бере участі у її утриманні, вихованні, взагалі не приймає ніякої участі у житті доньки. Батько дитини забезпечує доньку всім необхідним , створює дитині належні умови для проживання, розвитку та виховання, допомагає з навчанням, відвідує батьківські збори. Саме батько піклується про стан здоров`я доньки, відвідує разом з дочкою лікарів. Дитина проживає у спокійній теплій обстановці, донь ка з батьком обговорює плани на майбутнє. Мати жодного разу не поцікавилась станом здоров`я дитини, не телефонує, не цікавиться потребами доньки, не відвідує навчальний заклад, де навчається її дитина. Таким чином мати дитини самоусунулась від її утримання, не цікавиться життям та здоров`ям, не відвідує батьківські збори у шкільному закладі, який відвідують її донька, вихованням, навчанням та утриманням дочки займається виключно батько. За таких обставин, вважаючи, що мати дітей ухиляється від обов`язків по їх утриманню та вихованню, не цікавиться та не піклується про здоров`я, фізичний та духовний розвиток дитини, [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.07.2025 року відкрито провадження у справі та призначено дату підготовчого засідання. Відповідно до ухвали суду від 25.09.2025 року підготовче провадження у даній справі закрите та призначено дату судового розгляду. У судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, повне обгрунтування яких вказано у позовній заяві. Представники третіх осіб також підтримала позов, вказавши, що питання позбавлення батьківських прав відповідачки ретельно вивчено службою у справах дітей та органом опіки та піклування, та як наслідок надано висновок про доцільність позбавлення матері батьківських прав стосовно малолітньої доньки. Відповідачка до суду жодного разу не прибула, хоча про дату час та місце судового розгляду ставилась судом належним чином. На адресу суду поштовим зв`язком надійшов лист [PERSON] , в якому вона просила підготовче засідання та судовий розгляд провести без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Жодних заперечень щодо позбавлення її бітьківських прав до суду відповідач не направила. \~ \~ \~ \~ Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. У відповідності до положень частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У відповідності до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями частини 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.07.2012 року, [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 02.12.2024 року у справі № 695/3000/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Відповідно до вказаного рішення дитина проживає з позивачем. Як вбачається з довідок, виданих старостою с. Антипівка Антипівського старостинського округу Новодмитрівської сільської ради від 29.05.2025 року за вих. № 107 та № 109 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстрована [PERSON] , але фактично проживає у [ADDRESS] . Згідно з довідкою-характеристикою, виданою старостою с. Антипівка Антипівського старостинського округу Новодмитрівської сільської ради від 29.05.2025 року за вих. № 25, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , самостійно виховує доньку, працевлаштований , має доброзичливий характер , у спілкування ввічливий, дружньо спілкується із сусідами, приймає активну участь у громадському житті села, зарекомендував себе виключно з позитивної сторони. Також позивач виключно позитивно характеризується за місцем роботи у ТОВ «Красногірське», де працює тваринником. Згідно з довідкою-характеристикою, виданою старостою с. Антипівка Антипівського старостинського округу Новодмитрівської сільської ради від 29.05.2025 року за вих. № 26 [PERSON] має дочку, але участі у її вихованні не приймає, адже проживає окремо від дитини. Схильна до зловживання спиртними напоями. Як вбачається із характеристики від 29.05.2025 року № 114 учениці 7-го класу філії «Антипівська гімназія з дошкільним підрозділом» опорного закладу освіти «Новодмитрівський ліцей» Новодмитрівської сільскої ради Золотоніського району Черкаської області [PERSON] , [INFO] , дівчинка характеризується позитивно. Батько [PERSON] забезпечує дитину шкільним приладдям, цікавиться навчанням, відповідально ставиться до виховання дитини в сім`ї, надає допомогу класному керівникові, відвідує батьківські збори та інші навчально-виховні заклади. Мати [PERSON] останнім часом не приймає участі у вихованні доньки та не цікавиться інтересами дитини. Відповідно до Акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні. У будинку прибрано, є всі необхідні речі та меблі, посуд, продукти харчування, предмети особистої гігієни, все, що необхідне для нормального життя. Будинок опалюється природним газом, є запас дров. Для розвитку та життя дитинистворено належні умови; є окрема кімната, яка оснащена необхідними меблями, розвиваючі ігри та література. У бідинку фактично проживаю та зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] , [INFO] , зареєстрована, але після розлучення за цією адресою не проживає, життям доньки не цікавиться. З Висновку органу опіки та піклування Новодмитрівської сільської ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно [PERSON] , [INFO] », затвердженого рішенням виконкому Новодмитрівської сільської ради від 20.06.2025 року за № 200, вбачається доцільним з метою захисту законних прав та інтересів дітей позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою\~статті 7 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII\~(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першою-четвертою\~статті 150 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша\~статті 155 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою\~статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої\~статті 164 СК України\~визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Із систематичного аналізу положень пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді цієї категорії справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Вирішуючи справу, суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (пункти 15, 16\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Враховуючи, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать про винну та свідому поведінку відповідачки щодо ухилення від участі у вихованні дочки, про умисне і свідоме нехтування обов`язками матері, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно її малолітньої дитини. Згідно з ч. 1\~ст. 166 СК України\~особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Частиною другою\~ст. 166 СК України\~визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у сумі 1211.20 грн.

Outcome: approved