Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Позовні вимоги. [PERSON] звернулась до суду із позовами визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, які обґрунтовує тим, що 20.07.2018 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічовим О.М.\~ було вчинено виконавчий напис № 1611 про стягнення з неї на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № Z71.203.75290 від 21.11.2016 року у розмірі 25289,72 грн. На підставі вказаного виконавчого напису виконавцем Знам`янського відділу держаної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження № 65648868. Крім того, 20.07.2018 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічовим О.М.\~ було вчинено виконавчий напис № 1528 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № Z71.203.75717 від 07.02.2017 року у розмірі 28311,55 грн. На підставі вказаного виконавчого напису виконавцем Знам`янського відділу держаної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження № 656448531. Позивач вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваних виконавчих написів не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вказує, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчі написи на підставі переліку документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитних договорах, який не був чинний. Вказує, що не отримувала письмових вимог від відповідача про наявність заборгованості за кредитними договорами у будь-якому розмірі. Крім того, вона не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитними договорами шляхом вчинення виконавчих написів нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що вказує на відсутність безспірності такої заборгованості. Враховуючи наведене, просить позов задоволити. Рух справи в суді. 28.08.2025 року [PERSON] звернулась до Галицького районного суду м. Львова із двома позовами до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третьої особи: Знам`янського відділу держаної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню. Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями справам присвоєно номери № 461/7087/25, № 461/7090/25. Головуючим суддею щодо розгляду справ визначено Мироненко Л.Д. Ухвалами Галицького районного суду м. Львова від 01.09.2025 року відкрито провадження у справах № 461/7087/25, № 461/7090/25, вирішено здійснювати їх розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Ухвалами Галицького районного суду м. Львова від 22.10.2025 року було задоволено клопотання відповідача. У справах № 461/7087/25, № 461/7090/25 замінено неналежного відповідача Акціонерне товариство «Ідея Банк» належним Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум». Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.10.2025 року було об`єднано в одне провадження цивільні справи №461/7087/25 та №461/7090/25 за позовами [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», за участю третьої особи: Знам`янського відділу держаної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, та присвоєно об`єднаній справі №461/7087/25. Повідомлення відповідача\~здійснювалось шляхом\~надсилання копій\~позовів та\~ухвал про\~відкриття провадження,\~заміну неналежного\~відповідача \~до кабінету\~відповідача в\~підсистемі \~«Електронний суд».\~Однак Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Суперіум» правом на подання відзиву не скористалось. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 20.07.2018 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічовим О.М.\~ було вчинено виконавчий напис № 1611 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № Z71.203.75290 від 21.11.2016 року за період з 21.01.2018 року по 04.06.2018 року у розмірі 25289,72 грн. На підставі вказаного виконавчого напису виконавцем Знам`янського відділу\~держаної виконавчої\~служби у\~Кропивницькому районі\~Кіровоградської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса)\~було винесено\~постанову від\~02.06.2021\~року про\~відкриття виконавчого провадження № 65648868. 20.07.2018 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічовим О.М.\~ було вчинено виконавчий напис № 1528 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № Z71.203.75717 від 07.02.2017 року за період з 08.12.2017 року по 04.06.2018 року у розмірі 28311,55 грн. На підставі вказаного виконавчого напису виконавцем Знам`янського відділу\~держаної виконавчої\~служби у\~Кропивницькому районі\~Кіровоградської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса)\~було винесено\~постанову від\~02.06.2021\~року про\~відкриття виконавчого провадження № 656448531. Крім того, судом встановлено, що 15.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» (фактор) було укладено договір факторингу № 15/11/23, згідно з яким клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі боржників (Додаток № 2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в Реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток № 1), що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток № 3) клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Згідно з Додатком № 1 до договору факторингу № 15/11/23 від 15.11.2023 року клієнт передав, а фактор прийняв на умовах, визначених договором, права вимоги до [PERSON] , що виникли на підставі кредитних договорів № Z71.203.75717 від 07.02.2017 року, № Z71.203.75290 від 21.11.2016 року. Мотиви прийняття рішення судом. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1\~ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спірні правовідносини у цій справі регулюються\~ЦК України\~із застосуванням норм\~Закону України «Про нотаріат». Відповідно\~\~ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стягнення заборгованості у безспірному порядку проводиться відповідно\~постанови Кабінету Міністрів України від\~\~29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»\~зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів). Згідно п.1 Переліку, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Виконання судового рішення про присудження полягає у вчиненні певних дій або в утриманні від певних дій, передбачених судовим рішенням. Наприклад, за судовим рішення про стягнення коштів відповідач повинен сплатити позивачу відповідну суму; за рішенням про припинення дії, яка порушує право, відповідач повинен утриматись від відповідних дій тощо. Водночас інші судові рішення, зокрема рішення про визнання права, про зміну правовідношення, виконанню не підлягають, оскільки такі судові рішення безпосередньо створюють відповідний правовий ефект: призводять до усунення правової невизначеності, змінюють правовідношення. Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Таким чином, вчиняючи оспорювані виконавчі написи, приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду\~\~у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) Таким чином, пунктом 1 Переліку передбачено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як встановлено судом, кредитні договори було укладено в простій письмовій формі, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Отже, приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не є чинні. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначене вище дає підстави для визнання оскаржуваних виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~та Переліку документів. При ухваленні рішення, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17, відповідно до якої порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням наведеного, оскільки встановлено недотримання приватним нотаріусом під час вчинення спірних виконавчих написів вимог статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~та Переліку документів, а також встановлено наявність підстав, які свідчать, що борг не є безспірним, позов підлягає до задоволення. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач звільнена від сплати судового збору. Отже, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особо, а саме 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Поряд з цим, відповідно до ч. 3 ст 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, розмір судового збору у справі становить 1937.92 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь держави (1211.20*2 (дві немайнові вимоги)*0.8 (коефіцієнт пониження розміру ставки судового збору = 1937.92 грн.)

Outcome: approved