Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

АТ «Перший Український міжнародний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 200831729901 від 26.06.2017 у розмірі 43\~239,37грн. В обґрунтування позову зазначено, що між АТ «Перший Український міжнародний банк» (далі - АТ «ПУМБ») та відповідачкою укладено кредитний договір № 200831729901 від 26.06.2017, за умовами якого позичальнику встановлено кредитний ліміт у сумі 1\~000,00 грн., який у подальшому був збільшений до 28\~509,72 грн. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином тривалий час, у результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 04.02.2025 складає 43\~239,37 грн., зокрема заборгованість за кредитом 28\~509,72 грн., заборгованість за процентами 14\~729,65 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою від 25.06.2025 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтовує тим, що надана позивачем виписка із зазначенням суми заборгованості з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором не є належним та допустимим доказом розміру заборгованості, оскільки не містить детального розрахунку заборгованості із зазначенням всіх складових заборгованості, а також не містить розміру надходження грошових коштів у рахунок погашення заборгованості із зазначенням дати їх надходження. Виписка не є документом бухгалтерського обліку. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачу було відкрито рахунок № [NUMBER] . Матеріали позовної заяви не містять доказів користування відповідачем кредитним лімітом. Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, надана позивачем, не містить підпису відповідачки та зазначення, що вона ознайомлена з нею. Також позивачем не надано доказів згоди відповідачки на зміну кредитного ліміту. До позовної заяви не додано розрахунок суми заборгованості, з якого видно розміри платежів, за який період часу виникла заборгованість, яка сума тіла кредиту, коли було здійснено нарахування відсотків, коли та в якому розмірі здійснювалися внески на оплату кредитного боргу. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила проводити розгляд справи за відсутності представника банку. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просили розглянути справу без участі сторони відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.06.2017 [PERSON] підписала заяву № 200831729901 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ». У заяві відповідачка підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку з встановленням кредитного ліміту у розмірі 1\~000,00 грн. У заяві вказано, що платіжна дата 30 число місяця. Того ж дня, [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, яким передбачена процентна ставка 49 % річних, реальна річна процентна ставка 59,59% річних, строк кредитування 12 місяців (зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін), кількість та розмір платежів, періодичність внесення щомісячно, не пізніше настання платіжної дати, протягом встановленого строку кредитування за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду,розмір платежів розраховується щомісячно та залежить від суми заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду. Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору № 200831729901від 26.06.2017, відповідачці неодноразово збільшувався кредитний ліміт: 15.02.2018 до 9\~500,00 грн., 21.06.2018 до 14\~500,00 грн., 21.11.2018 до 19\~300,00 грн., 15.03.2019 до 23\~100,00 грн., 11.07.2019 до 25\~200,00 грн., 19.11.2019 до 28\~509,72 грн. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, зокрема надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Випискою по особовому рахунку за період з 26.06.2017 по 04.02.2025 підтверджується факт користування відповідачкою кредитними коштами, зокрема, відповідачка у період з 26.06.2017 по 30.12.2021 здійснювала оплату покупок кредитними коштами, знімала готівкові кошти у банкоматі, погашала заборгованість за відсотками, вносила кошти на рахунок. Останній платіж на погашення заборгованості за кредитом відповідачкою було здійснено 30 грудня 2021 року. Тобто, відповідачка після збільшення кредитного ліміту продовжувала користуватись кредитними коштами та виконувати умови кредитного договору, що стороною відповідача не спростовано. Також стороною відповідача не надано доказів того, що відповідачка заперечувала проти збільшення кредитного ліміту на час його встановлення у більшому розмірі. Як вбачається з виписки, у період з 26.06.2017 по 11.11.2018 у ПАТ «ПУМБ» на ім`я відповідачки був відкритий поточний рахунок № [NUMBER] , з 02.10.2017 по 01.08.2022 поточний рахунок № [NUMBER] , з 11.11.2018 по 30.01.2022 поточний рахунок № [NUMBER] . Частинами 1 та 2 ст.\~3\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність\~в Україні» визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Відповідно до ст.\~9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність\~в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. У постановах Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №916/2492/21 та від 10.11.2020 у справі №910/14900/19 були висловлені правові висновки такого змісту: «За загальним правилом, фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9\~Закону України\~«Про бухгалтерській\~облік та\~фінансову звітність\~в Україні» та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та відображають реальні господарські операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів». Пунктом 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого поставою правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, встановлено, що виписка з особового рахунку клієнта є первинним документом та підтвердженням виконаних за день операцій. Відповідно до пункту 63Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Національного банку України 04.07.2018 № 75,виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно з пунктом 64 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Національного банку України 04.07.2018 № 75, виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити:1) назву документа (форми); 2) дату складання;3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи;4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта;5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Надана позивачем виписка з особового рахунку за період з 26.06.2017 по 04.02.2025 відповідає зазначеним вимогам, тому може слугувати первинним документом, який підтверджує використання відповідачкою наданих позивачем кредитних коштів та їх часткове погашення. У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року в справі № 554/4300/16-ц вказано, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Скориставшись кредитними коштами, відповідачка не надала своєчасно та у повному обсязі банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та виписці по особовому рахунку станом на 04.02.2025. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 200831729901від 26.09.2017 загальна сума заборгованості відповідачки перед банком складає 43\~239,37 грн., з яких заборгованість по сумі кредиту 28\~509,72 грн., заборгованість за відсотками 14\~729,65 грн. Отже, надані позивачем розрахунок та виписка з особового рахунку відповідачки є належними та допустимими доказами у справі, оскільки виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів по рахунку відповідачки, зокрема всі операції за кредитом, а розрахунок заборгованості відображає суми сплаченого як основного боргу, так суми нарахованих та сплачених щомісячних процентів. Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного банком розміру заборгованості та контррозрахунку стороною відповідача не надано. Оскільки відповідачкою підписано заяву № 200831729901про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, які містять відомості про розмір кредитного ліміту, розмір встановлених процентів, строк кредитування, порядок погашення заборгованості, то сторонами погоджено істотні умови договору, зокрема розмір кредиту, розмір процентів за користування кредитом, порядок погашення заборгованості тощо. Кредитний договір у встановленому законом порядку відповідачкою не оспорювався та не визнавався недійсним. Стороною відповідача обставини підписання кредитного договору не заперечуються. Згідно з частинами першою, другою статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України. У відповідності до статті 6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною другою ст.\~638\~ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною першою статті 1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 629\~ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст.\~625\~ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач та які не спростовано стороною відповідача, підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом в судовому засіданні. За таких обставин позовні вимоги підлягають повному задоволенню і з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути кредитну заборгованість на загальну суму 43\~239,37 грн. Судовий збір суд розподіляє відповідно до приписів ст.\~141\~ЦПК України та покладає його на відповідачку у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved