Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

ТОВ "Коллект Центр" 24.09.2025 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з неї на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за Договором у розмірі 15639,10 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем 03.08.2021 року було укладено договір № 103127184, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахунку на картку позичальника, яку позичальник вказав при оформленні позики. 10.02.2022 було укладено договір № 10-02/2022-50 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103127184. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103127184. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 103127184. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №103127184 від 03.08.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 15639.10 грн., з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 4668.00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10971.10 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн. - Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн. - Заборгованість за комісіями - 0.00 грн. - Інфляційні збитки - 0.00 грн. - Нараховані 3% річних - 0.00 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитним договорам та судові витрати. 25 вересня 2025 року ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином, у позовній заяві клопотав про розгляд справи без його участі. 24 листопада 2025 року від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи з метою забезпечення збору належних доказів, зокрема, отримання відповіді від АТ КБ «ПриватБанк». Так як справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, клопотань про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження до суду не надходило, 24 листопада 2025 року до суду надійшла відповідь від АТ КБ «ПриватБанк» та була розміщена в Єдиній судовій системі, тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи згідно клопотання представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами; письмових пояснень щодо причин своєї неявки в суд не надала, клопотань не заявляла. Окрім того, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні. Свої заперечення мотивує тим, що у кредитному договорі відсутнє візуальне відображення підпису кредитодавця та відповідача на кредитному договорі, тому він є нікчемним. Неузгодженість долучених позивачем доказів між собою не вбачає можливості пересвідчитися, що між первісним кредитором та відповідачем виникли кредитні правовідносини саме на умовах кредитного договору, долученого позивачем. Крім того, у платіжному дорученні відсутні реквізити, код розрахункового документа за класифікатором управлінської документації ДК 01-98. Вважає, що первинні документи , які не містять обов`язкових реквізитів є недійсними та не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку. Крім того, згідно договору передачі від первинного кредитора до ТОВ «Вердикт Капітал» складає суму 12371, 50 грн., а по розрахунку з позивачем ТОВ «Вердикт Капітал» передало більшу суму, ніж отримав від першого кредитодавця. Вважає, що розмір витрат на правничу допомогу на суму 9000, 00 грн. не являється співмірним із складністю справи та виконанням адвокатом робіт. Судовий збір вона не має змоги сплати, так як тимчасово не працює (а. с. 112-115). Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позовні вимоги до відповідача просив задовольнити в повному обсязі. Свою позицію мотивував тим, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. 03.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та Відповідачем укладено Договір про споживчий кредит № 103127184. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Зазначений договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 6.1. Договору, цей договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п. 6.2. Договору, розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS- повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцю. Підписанням договору Відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства (п.6.3. Договору). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, в тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Отже, обов`язковим реквізитом електронного документа є електронний підпис автора або прирівняний до нього підпис. Електронні підписи можуть бути неудосконаленими, удосконаленими та / або з одноразовим ідентифікатором, кваліфікованими. Клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання. В даному випадку для підписання Договорів був сформований, надісланий та введений позичальником одноразовий ідентифікатор. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, та ввів одноразовий ідентифікатор, який отримав на зазначений ним номер мобільного телефону, з метою підписання кредитного договору. У зв`язку з цим, Кредитодавцем було складено Довідку про ідентифікацію, що була додана до позовної заяви, відповідно до якої [PERSON] , уклала з ТОВ «Мілоан» Договір про споживчий кредит від 03.08.2021 № 103127184, шляхом підписання його аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора J58409, який 03.08.2021 було направлено на вказаний ним номер телефону [NUMBER] . З огляду на викладене, а також враховуючи те, що норми чинного законодавства не вимагають відображення коду одноразового ідентифікатора в кредитному договору, вважаємо, що довідка про ідентифікацію, яка містить всю необхідну інформацію щодо здійсненого електронного підпису одноразовим ідентифікатором, є належним доказом вчинення позичальником підписання кредитного договору в електронній Формі згідно вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Отже, достовірним є той факт, що Відповідач добровільно на веб-сайті Первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту та підтвердив умови його отримання, використавши одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-повідомлення, надісланого на номер його телефону кредитодавцем для підтвердження підписання Кредитного договору. З огляду на такі обставини, вважає, що Відповідач був повністю ознайомлений з умовами Кредитного договору до його підписання, інформаційно-телекомунікаційна система побудована таким чином, що без попереднього ознайомлення з умовами Кредитного договору клієнт не може перейти до наступного етапу. Тому доводи Відповідача про те, що спірний правочин між сторонами не укладався, є безпідставними. На підтвердження факту видачі кредитних коштів Позивачем до позовної заяви долучено докази перерахування грошових коштів за Договором, а саме квитанцію LIQPAY Акціонерного товариства КБ «Приват Банк», відповідно до якої 03.08.2021 15:29 від Кредитодавця на картку Відповідача [NUMBER] було перераховано грошові кошті у розмірі 6 000, 00 грн.. При цьому, перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок Відповідача, зазначений ним при укладанні Договору. У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Відтак, враховуючи вищезазначений висновок Верховного Суду, надана разом з позовною заявою квитанція LIQPAY Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» є належним доказом видачі грошових коштів на виконання умов Кредитного Договору. Також, відповідно до розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит від 03.08.2021 № 103127184 від первісного кредитора ТОВ «Мілоан», Відповідачем було сплачено проценти за користування кредитом. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. До такого висновку дійшов Верховний Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 127/23910/14-ц (постанова від 23 грудня 2020року). Факт здійснення погашення заборгованості та пролонгації строків виконання зобов`язань за кредитним договором, що підтверджується розрахунком первісного кредитора, свідчить про належне усвідомлення Відповідачем умов зазначеного договору, його прийняття та фактичне визнання існування заборгованості. Окрім вказаного, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року справа №910/4518/16, зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Однак, Договір про споживчий кредит № 103127184, укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем 03.08.2021, містить домовленості, що визначають строк і умови нарахування відсотків за користування кредитними коштами, погодженні сторонами Договору. Згідно п. 1.1. Договору, Кредитедавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 6 000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору, проценти за користування кредитом: 18.0 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.2.2 Договору, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 Договору. Відповідно до п. 2.2.3 Договору, проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 Договору. Стандартна (базова) ставка не є підвищеною. Відповідно до п. 2.3.2, Розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, і яка(і) полягає(ють) у наступному: а) здійснені платежу(ів) Позичальником після вибору доступних умов пролонгації нг пільгових умовах, згідно п. 2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, гі. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 Договору. Після настання зазначених в пунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п. 1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п. 1.4 змінюється пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особовому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитедавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення. Отже, сторонами погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. Отже, сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди щодо фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами, в залежності від виконання позичальником умов договору. Укладений між сторонами Договір відповідає вимогам чинного законодавства та вільному волевиявленню сторін; Позичальник був ознайомлений з умовами Договору, висловив своє волевиявлення шляхом підписання Договору, що свідчить про прийняття ним таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків. 10.02.2022 було укладено договір № 10-02/2022-50 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (даті - ТОВ «Вердикт Капітал», права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором. Отже, у період відступлення ТОВ «Мілоан» на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за Договором, сума боргу, станом на 10.02.2022 складала 12 371,50 грн., з них: 4 668 грн. - тіло кредиту та 7 703,50 грн. - відсотки. У період відступлення ТОВ «Вердикт» на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за Договором, сума боргу станом на 10.01.2023 складала 15 539,10 грн., з них: 4 668 грн. - заборгованість за тілом кредиту, що лишилася незмінною з 10.02.2022 та 10 971 грн. - заборгованість за відсотками, в тому числі, нарахованих ТОВ «Вердикт Капітал» у період з 10.02.2021 - 23.02.2022 у сумі -3 267,6 грн., що відповідає ст. 514 ЦК України та умовам Договору. З моменту переходу Позивачу (ТОВ «Коллект Центр») права вимоги за Договором про споживчий кредит № 103127184 до пред`явлення їм позовних вимог, а також під час дії в Україні воєнного та надзвичайного стану, нарахування будь-яких додаткових відсотків чи неустойки - не здійснювалося. При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 р. у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігаються цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості у повному розмірі. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами Кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. Виходячи з чого, вважає, що Кредитодавцями у відповідності до домовленостей між Сторонами, що викладені в даному Договорі, та інших документах, було правомірно нараховано заборгованість, в тому числі по відсоткам/, за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом та вбачається з письмових матеріалів справи, 03.08.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір № 103127184. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000.00 грн. Згідно п. 1.3. кредит надається строком на 30 днів з 03.08.2021 року (строк кредитування). Згідно п. 1.4. термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 02.09.2021 р. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 15.0 грн., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до розділу 6 цих договорів, кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Пунктом 2.2.2 кредитних договору сторони вирішили,що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється здати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених пунктом 2.2.3 договору. У пункті 1.6 кредитних договорів, визначена стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом, яка становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2.3 цього договору. Згідно п.2.2.3 проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6 договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки; то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно п. 1.6. договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника (а. с. 37-41). Згідно платіжного доручення від 03.08.2021 року, ТОВ «Мілоан» перераховано на рахунок [NUMBER] грошові кошти у розмірі 6000 грн., згідно договору №103127184 від 03.08.2021 р. (а.с. 71). Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що клієнт [PERSON] , з якою укладено договори № №103127184 від 03.08.2021 р., ідентифікована за допомогою одноразового ідентифікатора J58409 (а.с.70). На підтвердження позовних вимог позивачем надано суду додатки № 2 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 103127184 від 03.08.2021 року, анкету - заяву на кредит №103127184 від 03.08.2021 року, відомість про щоденні нарахування та погашення, а також графік платежів за договором про споживчий кредит, в яких вказано чиста сума кредиту - 6000, 00 грн. (а. с. 54, 65-69). 10.02.2022 було укладено договір № 10-02/2022-50 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103127184 (а. с. 27-36). 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103127184. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 103127184 (а. с. 8-18). Із доданого до позову розрахунку заборгованості та деталізованого розрахунку вбачається, що загальна сума заборгованості [PERSON] по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №103127184 від 03.08.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 15639.10 грн., з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4668.00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10971.10 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн. - Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн. - Заборгованість за комісіями - 0.00 грн. - Інфляційні збитки - 0.00 грн. - Нараховані 3% річних - 0.00 грн. (а.с.7, 72-73, 74, 102-109). Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» від 12.11.2025 року та виписки за договором №б/н за період 03.08.2021 - 03.09.2021 на ім.»я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ; ідентифікаційні дані власника картки: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , серія та номер паспорта [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] . Повідомляють, що по рахунку [NUMBER] було зарахування коштів на суму 6000,00 грн. від 12.08.2021 року. На момент розгляду справи у суду відсутні відомості щодо сплати відповідачем зазначеної суми заборгованості. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилом ч. 8ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом статей 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п. 1) ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України). Згідно з ч. 1ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначна грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що кредитний договір №103127184 від 03.08.2021 року був підписаний [PERSON] електронним підписом. Позичальник порушив умови договору про споживчий кредит №103127184 від 03.08.2021 року, належним чином не виконуючи взяті на себе зобов`язання, у зв`язку чим виникла заборгованість за вказаним договором. Враховуючи, що сума отриманого відповідачем кредиту згідно квитанції становить 6000, 00 грн., позивач просить стягнути з відповідача основний борг у сумі 4668,00 грн., то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості основного боргу в розмірі 4668,00 грн. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Пунктом. 2.3.1.2. Договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Встановлено, що за умовами договору про споживчий кредит №103127184 від 03.08.2021 року сторони встановили строк кредитування 30 днів, термін повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 02.09.2021 року, також договором передбачено продовження користування кредитом після завершення строку кредитування 30 днів, тобто після 03 вересня 2021 року щоразу ще на 1 день, проте на строк що не перевищує 60 днів, а всього строк становить 90 днів, тобто до 01 листопада 2021 року включно. З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» по процентах за договором №103127184 від 03.08.2021 року станом на 10.02.2022 року становила 7703,50 грн., а у період з 10 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 рік (включно), тобто поза межами строку кредитування та його пролонгації, здійснено нарахування процентів, як зазначено: за кредитним договором, за ставкою 5,0% денних, за кількістю 90 днів, що складає 3267,60 грн., загальний розмір заборгованості за відсотками за договором №103127184 від 03.08.2021 року становить 15639,10 грн. (а.с. 74). Однак як встановлено вище, нарахування процентів поза межами строку кредитування та пролонгації можливо лише за розміром визначеним частиною 2 статті 625 ЦК України, однак такого розрахунку позивачем не наведено. Враховуючи, що нарахування відсотків, після закінчення строку кредитування та пролонгації суперечить зазначеним вище вимогам законодавства, розрахунку відсотків за ставками визначеними у частині 2 статті 625 ЦП України не міститься, тому правові підстави для продовження нарахування процентів за ставкою згідно п. 1.6 договору після закінчення строку кредитного договору №103127184 від 03.08.2021 року у період з 02 листопада 2021 року до 23 лютого 2022 року відсутні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за договором №103127184 від 03.08.2021 року в сумі 10768,50 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4668,00 грн. та процентів за користування кредитом за період з 03.08.2021 року до 01 листопада 2021 року включно у розмірі 6100,50 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача були задоволенні частково, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 68,86 % від сплаченої суми судового збору, тобто 1668, 07 гривень (2422, 40 грн. Х 68,86 %). Щодо витрат на правничу допомогу адвокатів, суд зазначає наступне. Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (зазначений правовий висновок наведено у постанові ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19). На підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги позивач надав: Договір про надання правничої допомоги №01-07/2024 від 01.07.2025 року, заявка про надання юридичної допомоги, акт про надання юридичної допомоги від 01.08.2025 року, згідно яких витрати на правничу допомогу, які пов`язані із розглядом справи, становлять 9000 грн. (а. с.57-63). Враховуючи заперечення відповідачки щодо розміру витрат позивача на правовому допомогу, а також враховуючи наданий позивачем розрахунок розміру витрат на правничу допомогу, предмет спору, те що справа є малозначною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правову допомогу позивача до 5000 грн. Оскільки позовні вимоги позивача були задоволенні частково, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (68,86 %), в розмірі 3443 гривень (5000, 00 грн. Х 68,86 %). На підставі викладеного та

Outcome: partial