Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Шевченківського районного суду міста Харкова із заявою про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в якій просили суд розірвати шлюб, укладений 26 квітня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Управлінням РАГС міста великі Луки та Великолукського району Псковської області, актовий запис № 187. Заява мотивована тим, що заявники уклали шлюб 26 квітня 2008 року. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалось, вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав викладених вище. Фактичні шлюбні відносини припинені в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні нашого розлучення. Згода стосовно визначення місця проживання дитини, участі батьків у забезпеченні умов їх життя та вихованні, розміру аліментів досягнута, про що укладено нотаріально посвідчений договір між батьками про проживання дитини та про участь у утриманні дитини від 30 листопада 2021 року. Ухвалою суду від 31 жовтня 2025 року заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. В судове засідання заявники не з`явилися, про судове засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, у зв`язку з чим їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянин Росії, та [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уклали шлюб 26 квітня 2008 року, про що складено відповідний актовий запис № 187. Шлюб зареєстрований Управлінням РАГС міста великі Луки та Великолукського району Псковської області, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 26 квітня 2008 року. 10 липня 2018 року [PERSON] видано паспорт громадянина України № [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим Посольством України в Державі Ізраїль 17 липня 2014 року, актовий запис №10. 30 листопада 2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали Договір між батьками про проживання дитини та про участь у утриманні дитини, посвідченим 30 листопада 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. та зареєстрований в Реєстрі за № 4815, яким визначили місце проживання дитини разом з матір`ю, порядок здійснення батьківських прав матір`ю та батьком, порядок сплати батьком аліментів на утримання сина. Згідно ст.\~21,\~24\~Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1\~ст. 55\~Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З матеріалів справи вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, заявники не скористалися передбаченим ч. 4 ст. 109 СК України місячним строком для відкликання заяви, що свідчить про те, що заявники не бажають примиритися, у зв`язку з чим суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Заявники досягли згоди щодо визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, умов їх утримання і виховання кожним із батьків, що підтверджується копією договору від 30 листопада 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. та зареєстрований в Реєстрі за № 4815. Частиною 3\~статті 109\~Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, при цьому розірвання шлюбу не порушує особисті та майнові права дитини. З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved