Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Короткий виклад обставин справи Перший заступник керівника Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , кошти витрачені на лікування потерпілого [PERSON] , внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення у сумі 6 232,48 грн. Позов обґрунтовано тим, що вивченням матеріалів кримінального провадження №12024071170000266 встановлено, що 29.03.2024 [PERSON] , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, наніс [PERSON] гостро-колючим предметом по типу розкладного ножа, який він утримував у правій руці, п`ять колото-різаних ударів в область спини та один удар в область лівої плевральної порожнини, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої плевральної порожнини та ножових поранень спини. Вироком Ужгородського міськрайонного суду від 25.02.2025 у справі №308/10806/24 визнано винним [PERSON] , [INFO] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Зазначений вирок в апеляційному порядку не оскаржувався та набрав законної сили. Відповідно до матеріалів вказаного кримінального провадження потерпілий [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «ЦІМКЛ» Ужгородської міської ради з 30.03.2024 по 03.04.2024. На запит окружної прокуратури від 05.06.2025 за N? 07.53-107-4277ИХ-25 КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради (правонаступник КНП «Центральна міська лікарня» Ужгородської міської ради) проведено розрахунок витрат на лікування потерпілого [PERSON] за період перебування на стаціонарному лікуванні, відповідно до якого лікувальною установою на його лікування витрачено 6 232,48 грн., з них: 5 940,60 грн. - за рахунок коштів Національної служби здоров`я України; 291,88 грн. - за рахунок коштів місцевого бюджету (лист від 11.06.2025 №1987/01-10). У позові зазначається, що цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах даного кримінального провадження не заявлявся. Таким чином, вартість медичних послуг наданих потерпілому від злочину у розмірі 6232,48 грн. підлягають стягненню з винної особи [PERSON] , з них: 5 940,60 грн. - до державного бюджету, 291,88 грн. до місцевого бюджету. Крім того, прокурор вказує, що окружною прокуратурою проводилося листування з метою з`ясування повноти вжитих заходів, спрямованих на відшкодування коштів до державного та місцевого бюджетів. Проте, бездіяльність уповноважених органів оцінена прокурором як невиконання функцій по захисту інтересів держави, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», що є достатньою підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред`явлення позову. Процесуальні дії по справі: Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.09.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Прокурор у судове засідання 27.11.2025 не з`явився, при цьому, 27.11.2025 до суду від прокурора Ужгородської окружної прокуратури поступило клопотання, в якому просить розглянути дану справу за відсутності представника прокуратури за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. У судове засідання Національна служба здоров`я України свого повноважного представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки в електронний кабінет. При цьому, 02.10.2025 до суду від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити голови. Ужгородська міська рада у судове засідання 27.11.2025 свого повноважного представника повторно не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки в електронний кабінет. У судове засідання Комунальне некомерційне підприємство «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради свого повноважного представника не направило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки в електронний кабінет. При цьому, 20.11.2025 року на адресу суду надійшло клопотання директора КНП «УМБКЛ» УМР про розгляд справи без участі представника третьої особи за наявними матеріалами справи. Враховуючи наведене, подані заяви, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності прокурора та представника Національної служби здоров`я України, КНП «УМБКЛ» УМР, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав. Так, за місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, та судові повістки, які повернулись з відміткою "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній". Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Крім того, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень прокурора та позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.02.2025 року у справі №308/10806/24 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено засудженого [PERSON] , [INFO] від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Покладено на засудженого [PERSON] , обов`язки, передбачені ст.76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набрав законної сили 28.03.2025 року. Судом у вироку встановлено, що 29 березня 2024 року близько 23 години 30 хвилини [PERSON] , [INFO] , перебуваючи у подвір`ї приватного будинку, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , вступив у словесний конфлікт з [PERSON] , [INFO] , в результаті чого у нього виник злочинний умисел на заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, в ході даного конфлікту, [INFO] близько 23 години 30 хвилини [PERSON] , [INFO] , перебуваючи у подвір`ї приватного будинку, що за адресою: [ADDRESS] на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс [PERSON] не менше шести ударів колюче-ріжучим предметом типу клинка ножа по лівій боковій та задній частині спини, внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді «проникаючого ножового поранення лівої плевральної порожнини, лівобічного апікального пневмотораксу та підшкірної емфіземи» які в момент їх спричинення були небезпечними для життя; середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді «перелому 10-го ребра зліва», які привели до розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день); легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді «колото-різаних непроникаючих ножових поранень спини», які потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6-ть днів, але не більше як три тижні (21 день). 13.05.2025 Ужгородською окружною прокуратурою направлено запит №07.53-107-3632ВИХ-25 до КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради про надання розрахунку вартості стаціонарного лікування потерпілого [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з отриманими 29.03.2024 тілесними ушкодженнями та просять повідомити чи вживались КНП заходи, щодо відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого, чи зверталось КНП до суду із позовною заявою про стягнення витрат, понесених на лікування потерпілого від злочину, якщо ні то чи заплановано таке звернення; чи відшкодовано витрати, понесених КНП на лікування потерпілого, якщо так то за чий рахунок. 05.06.2025 Ужгородською окружною прокуратурою повторно направлено запит №07.53-107-4277ВИХ-25 до КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради про надання розрахунку вартості стаціонарного лікування потерпілого [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з отриманими 29.03.2024 тілесними ушкодженнями та просять повідомити чи вживались КНП заходи, щодо відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого, чи зверталось КНП до суду із позовною заявою про стягнення витрат, понесених на лікування потерпілого від злочину, якщо ні то чи заплановано таке звернення; чи відшкодовано витрати, понесених КНП на лікування потерпілого, якщо так то за чий рахунок. Листом від 11.06.2025 №1987/01-10 КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради надано розрахунок вартості стаціонарного лікування [PERSON] , [INFO] , та інформацію про відшкодовані витрати, понесених КНП «УМБКЛ» УМР на лікування [PERSON] , [INFO] , що оформлено довідкою - розрахунком №12 від 09.06.2025 року та повідомлено, що КНП «УМБКЛ» УМР не вживались заходи щодо відшкодування витрат, понесених закладом на лікування потерпілого [PERSON] , [INFO] , КНП «УМБКЛ» УМР не зверталось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення витрат, понесених на лікування потерпілого. Згідно довідки-розрахунок №12 від 09.06.2025 витрат, понесених КНП «УМБКЛ» УМР на стаціонарне лікування пацієнта [PERSON] згідно медичної карти стаціонарного хворого №1882/798: заробітна плата - 627,67, нарахування на зарплату 22% - 138,09, предмети, матеріали, обладнання та інвентар - 8,91, медикаменти та перев`язувальні матеріали - 379,65, харчування - 133,92, оплата послуг - 21,43, амортизація основних засобів та інших необоротних матеріальних активів - 175,48, разом - 1 485,15 грн. Вартість однієї ліжко/доби у хірургічному відділенні КНП «УМБКЛ» УМР у березні та квітні 2024 року становила 1 485,15 грн. Вартість однієї ліжко/доби у хірургічному відділенні КНП «УМБКЛ» УМР у березні та квітні 2024 року по комунальним послугам становила 72,97 грн. Витрати на лікування пацієнта [PERSON] , який знаходився на лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради з 30.03.2024 р. по 03.04.2024 р. становлять 6 232,48 грн. (за рахунок коштів місцевого бюджету: 291,88 грн., за рахунок коштів НСЗУ: 5 940,60 грн.). Профінансовано витрати, понесених КНП «УМБКЛ» УМР на лікування потерпілого в сумі 3 963,20 грн. (за рахунок коштів місцевого бюджету: 291,88 грн., за рахунок коштів НЗУ: 3 671,32 грн.). До матеріалів позовної заяви долучено копію рішення Ужгородської міської ради ХІІ сесії VІІІ скликання №463 від 28 жовтня 2021 року про затвердження статуту КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради та копія статуту КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради. 04.07.2025 Ужгородською окружною прокуратурою направлено запит №07.53-107-51056вих25 до Ужгородської міської ради про надання інформації, чи відшкодував [PERSON] витрати на лікування потерпілого [PERSON] у розмірі 291, 88 грн., профінансованих Ужгородської міською радою за рахунок коштів місцевого бюджету, у добровільному порядку, чи вживались або вживатимуться міською радою заходи про стягнення з нього вказаних коштів у судовому порядку. Листом №3572/02.4-10 від 25.07.2025 Виконавчий комітет Ужгородської міської ради повідомив, що до бюджету територіальної громади міста кошти, у розмірі 291,88 грн., як відшкодування витрат на лікування потерпілого [PERSON] , не надходили, Ужгородською міською радою не вживались та не будуть вживатись заходів для стягнення зазначених витрат, оскільки міська рада не була стороною кримінального провадження №12024071170000266 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не була стороною кримінального провадження, не мала доступу до матеріалів справи та доказів підтвердження розміру шкоди завданої територіальній громаді. 04.07.2025 Ужгородською окружною прокуратурою направлено запит №07.53-107-5105вих25 до Національної служби здоров`я України повідомлено НСЗУ про виявлені порушення інтересів держави щодо витрат бюджетних коштів за програмою медичних гарантій, необхідність їх відшкодування, та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. Листом Національної служби здоров`я України №31287/2-16-2 від 23.07.2025 повідомлено, що, НСЗУ не наділено повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Одночасно, НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду Ужгородською окружною прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілої від кримінального правопорушення та готове до співпраці з вказаних питань. 08.08.2025 Ужгородською оружною прокуратурою направлено лист №07.53-107-6157ВИХ-25 про повідомлення Національної служби здоров`я України та Ужгородської міської ради про звернення Ужгородської оружної прокуратури до суду з позовною заявою в інтересах держави про стягнення коштів, витрачених на лікування потерпілого. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Представництво прокурором інтересів держави в суді Згідно зі ст.1 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави. Відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді. Статтею 23\~Закону України\~«Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих па захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Дана позиція узгоджується з позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 26червня 2019року у справі 587/430/16-ц. Відповідно до ч 4 ст.56\~ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Конституційний Суд України у рішенні №3-рп/99 від 08.04.1999 у справі №1-1/99 визначив, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково, або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати у постанові від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 зробив висновок, що наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст.131-1\~Конституції України та ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно дост.\~131-1\~Конституції України та ст.23\~Закону України\~«Про прокуратуру» є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Ужгородською окружною прокуратурою було повідомлено Національну службу здоров`я України та Ужгородську міську раду про виявлені порушення та про необхідність вжиття заходів реагування, а в подальшому і про подачу позовної заяви в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Ужгородської міської ради. Таким чином, прокурором дотримано порядок, передбачений статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», для звернення до суду з цим позовом. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Ужгородська окружна прокуратура звернулась до суду з позовом в інтересах Національної служби здоров`я України та Ужгородської міської ради, з дотриманням процедури встановленої нормами діючого законодавства. Прокурором доведено суду причини, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Суд враховує, що частина четверта статті 23\~Закону України\~«Про прокуратуру» передбачає можливість оскарження суб`єктом владних повноважень наявності підстав для представництва його інтересів прокурором і таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва. Національна служба здоров`я України та Ужгородська міська рада наявність підстав для представництва прокурором в суді не оскаржували, заперечень проти представництва прокурором інтересів держави в їх особі не висловлювали. Застосоване судом законодавство, позиція суду та оцінка доводів учасників справи Згідно з ч. 3 ст.3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). У частині 1 статті 16\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи захисту цивільних справ та інтересів судом. За змістом статей 12 та 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч.7 ст.128 КПК України). Відповідно до вимог ст.131-1 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ч.3 ст.56\~ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно ч.4 ст.56\~ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Положеннями ст.1166\~ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Згідно ч.1 ст.1206\~ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993. Як передбачено цим Порядком сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№545\~від 16.07.1993 вказує, що визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. У фактичні витрати лікарні входять такі видатки: заробітна плата працівників; нарахування на оплату праці; видатки на придбання предметів, матеріалів, обладнання та інвентарю, медикаментів та перев`язувальних матеріалів, продуктів харчування; оплата всіх послуг, в тому числі і комунальних; інші поточні витрати лікарні. Кожен місяць фактичні витрати лікарні - різні, кількість ліжко-днів різна, тому і сума вартості за один ліжко-день кожного місяця змінюється. Згідно з п.4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно п.3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Відповідно до пп.а п.3 ч.1 ст.89\~Бюджетного кодексу\~України видатки на фінансування лікарні широкого профілю здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету. Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.02.2025 року у справі №308/10806/24 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено засудженого [PERSON] , [INFO] від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Покладено на засудженого [PERSON] , обов`язки, передбачені ст.76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набрав законної сили 28.03.2025 року. Питання щодо відшкодування витрат на лікування потерпілого прокурором у даному провадженні не ініціювалось. Відповідно до ч.6 ст.82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом у вироку серед іншого встановлено, що 29 березня 2024 року близько 23 години 30 хвилини [PERSON] , [INFO] , перебуваючи у подвір`ї приватного будинку, що за адресою: [ADDRESS] на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс [PERSON] не менше шести ударів колюче-ріжучим предметом типу клинка ножа по лівій боковій та задній частині спини, внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді «проникаючого ножового поранення лівої плевральної порожнини, лівобічного апікального пневмотораксу та підшкірної емфіземи» які в момент їх спричинення були небезпечними для життя; середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді «перелому 10-го ребра зліва», які привели до розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день); легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді «колото-різаних непроникаючих ножових поранень спини», які потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6-ть днів, але не більше як три тижні (21 день). Згідно довідки-розрахунок №12 від 09.06.2025 витрат, понесених КНП «УМБКЛ» УМР на стаціонарне лікування пацієнта [PERSON] згідно медичної карти стаціонарного хворого №1882/798: заробітна плата - 627,67, нарахування на зарплату 22% - 138,09, предмети, матеріали, обладнання та інвентар - 8,91, медикаменти та перев`язувальні матеріали - 379,65, харчування - 133,92, оплата послуг - 21,43, амортизація основних засобів та інших необоротних матеріальних активів - 175,48, разом - 1 485,15 грн. Вартість однієї ліжко/доби у хірургічному відділенні КНП «УМБКЛ» УМР у березні та квітні 2024 року становила 1 485,15 грн. Вартість однієї ліжко/доби у хірургічному відділенні КНП «УМБКЛ» УМР у березні та квітні 2024 року по комунальним послугам становила 72,97 грн. Витрати на лікування пацієнта [PERSON] , який знаходився на лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради з 30.03.2024 р. по 03.04.2024 р. становлять 6 232,48 грн. (за рахунок коштів місцевого бюджету: 291,88 грн., за рахунок коштів НСЗУ: 5 940,60 грн.). Профінансовано витрати, понесених КНП «УМБКЛ» УМР на лікування потерпілого в сумі 3 963,20 грн. (за рахунок коштів місцевого бюджету: 291,88 грн., за рахунок коштів НЗУ: 3 671,32 грн.). Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Як встановлено судом, потерпілий [PERSON] знаходився на лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради з 30.03.2024 р. по 03.04.2024 р., саме внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень, які мали місце через дії відповідача [PERSON] . Тобто перебування потерпілого на лікуванні в даному випадку є наслідком дій відповідача. Отже, враховуючи норми діючого законодавства, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в дохід державного та місцевого бюджетів, за рахунок яких фінансувалася лікарня. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За даних обставин судом встановлені підстави для задоволення позову повністю шляхом стягнення із відповідача 6232,48 грн. витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, при цьому прокурор має право на пред`явлення даного позову в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Ужгородської міської ради, оскільки державі завдано майнової шкоди внаслідок лікування потерпілого від кримінального правопорушення та порушено її інтереси, що підлягають захисту з боку органів прокуратури України із врахуванням принципів захисту державного інтересу, законності, публічного інтересу (справи ЄСПЛ «Менчинська проти росії», «Мартіні проти Франції», «Кресс проти Франції»). Згідно ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.6 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» та позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 3028 грн. судового збору.

Outcome: approved