Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог Заявник [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначила, що вона звернулась Олександрівського відділу ДРАЦС у м.Запоріжжі із заявою щодо внесення змін у написанні по батькові замість [PERSON] зазначити [PERSON] у відповідних документах, а саме до актового запису про шлюб, до актового запису про народження та до актового запису про шлюб. Висновком №553/32.11-03.7-09 їй було відмовлено за відсутністю підстав. З урахуванням зазначених обставин та наявності перешкод для реалізації її права щодо внесенні коректних записів до документів у написанні по батькові, заявниця звернулася з заявою в порядку окремого провадження та просила суд встановити факт належності диплома, факт належності свідоцтва про народження, та факт належності свідоцтва про народження. Рух справи Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 10.10.2025р. відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, справу призначено до розгляду. \~ \~ \~ \~Заявник у судове засідання не з`явилась, від представника заявника надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність заявника та представника заявника. Заінтересована особа подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Норми права, які застосував суд Відповідно до ч.2\~ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,\~Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Статтею 55 Конституції України\~визначено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статей\~12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частино 2 зазначеної статті регламентовано, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України, доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами\~першою-другою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Верховний Суд у постановах від 07.07.2021 року у справі №420/370/19, від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі №902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17 неодноразово наголошував на необхідності застосування категорія стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягара доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш\~вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі\~ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 року у справі «Дж.К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника вимога цього заявника заслуговує довіри». Фактичні обставини, встановлені судом Звертаючись до суду із заявою, [PERSON] вказала, що встановлення зазначених фактів, що мають юридичне значення не пов`язане з вирішенням спору про право, а породжує для неї юридичні наслідки, пов`язані з належністю документів. Вирішуючи справу, судом було досліджено докази у справі та встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 25.09.1969р., [PERSON] (російською) народилася [INFO] у м.Львів, про що відповідно здійснено актовий запис за №6179 від 25.10.1969р., батьками народженої особи вказано батько [PERSON] та мати [PERSON] (російськими) Відповідно до свідоцтва про шлюб від 16.03.1965р., [PERSON] (російською) уклав шлюб з [PERSON] (російською), про що здійснено актовий запис за №317 Львівським міським бюро РАГС. Згідно наданого Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] від 11.02.1977р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 11.02.1977р., про що відповідно зроблено актовий запис за №53 Відділом ЗАГС Ленінського району м.Львова. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 08.12.2010р.(видано повторно), [PERSON] на ( [INFO] ) уклала шлюб з [PERSON] , та обрала прізвище « [PERSON] », - актовий запис за №1180 від 01.08.1992р. Запорізького міського відділу ДРАЦС ГУЮ у Запорізькій області. Відповідно до паспорту Серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , місцем реєстрації значиться [ADDRESS] . Також підтверджено громадянство [PERSON] іївни довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру. Судом також досліджені копія Диплома [NUMBER] від 30.06.1992р. виданий [PERSON] , копія трудової книжки [NUMBER] від 14.089.1992 видана [PERSON] (російською). Висновки Суду За дослідженими доказами, у суду не виникає жодних сумнівів щодо факту належності вказаних документів заявнику, оскільки досліджені докази підтверджують такі обставини та на переконання суду є достатніми для встановлення пов`язаних між собою юридичних фактів. Натомість, допущені помилки при перекладі та написанні по батькові в документах не можуть впливати на встановлені судом юридичні факти. Таким чином,\~оцінивши всі\~наявні по\~справі докази\~в їх\~сукупності,\~з метою\~недопущення порушення\~прав заявника,\~реалізація яких\~залежить від\~доведеності заявлених\~фактів,\~суд дійшов\~до висновку\~про наявність\~підстав для\~задоволення заяви\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення\~для заявника.

Outcome: approved