Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. У жовтні 2025 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.04.2024 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений кредитний договір №736126346 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора KFKX-3239. У вказаному кредитному договорі сторонами погоджені всі істотні умови щодо суми і строку кредитування, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу відсоткової ставки. Відповідно до кредитного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» 04.04.2024 надало кредит в сумі 7100,00 грн., перерахувавши відповідні кошти на банківську карту № [NUMBER] , яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019. В подальшому сторони погодили продовжити строк дії договору рядом додаткових угод. На виконання договору факторингу підписали витяг з реєстру прав вимоги №287 від 04.06.2024 та до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі визначеному у реєстрі прав вимоги. Для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження первісного кредитора зі сторони ТОВ «Таліон Плюс» згідно договору факторингу 1 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у реєстрі прав вимоги №287 від 04.06.2024 до договору факторингу 1 додається акт звірки взаємних розрахунків та протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги. 19.12.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 19/1224-01, та на виконання договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги №1 від 19.12.2024 року до договору факторингу 2 за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі визначеному у реєстрі прав вимоги. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників №б/н від 04.06.2025 року за Договором факторингу 3 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 37097,50 гривень, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу 3. Право вимоги по кредитному договору було відступлено первісним кредитором на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому позивачу на підставі реєстрів прав вимоги, які оформлені належним чином та саме з дати підписання реєстрів прав вимоги, тобто вже після укладенні кредитного договору. Крім того, додатковими угодами до договорів факторингу, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного Реєстру права вимоги, а не з дати укладення договору факторингу. Витяги з реєстрів прав вимоги про передачу права вимоги, додаються до позовної заяви, та є належними доказами щодо ланцюга відступлень права вимоги по кредитному договору до позивача. ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 37097,50 грн., з яких: 7100,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 26447,50 грн. сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 3550,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Станом на день звернення до суду заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. Враховуючи наведе, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 37097,50 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 7000 гривень. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін шляхом направлення йому за місцем реєстрації копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, позовна заява з матеріалами надсилалася належним чином, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, та заяви сторін, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 04.04.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №736126346 за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором (п. 2.1 договору). Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором KFKX-3239 (а.с.39-50). Згідно з п. 2.3. Договору кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 7100,00 грн. 04.04.2024 року, що є датою надання кредиту. Згідно п. 7.13. Позичальник зобов`язаний сплатити кредит, проценти за користування ним, неустойку та інші нарахування, передбачені договором, у випадку їх наявності, будь-яким доступним йому способом, включаючи, але не обмежуючись, способами, зазначеними на сайті кредитодавця. Відповідно до п. 8.1. Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника договором не передбачено. Згідно п. 8.3. Договору базова процентна ставка складає 2,50% в день від суми залишку кредиту, та складає 912,50% річних Згідно п.12.4. Договору Сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання Позичальник зобов`язаний сплачувати на користь Кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 912,50 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно п.12.5. Договору Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі Договору, зокрема процентів передбачених пунктом 12.4 Договору, не може перевищувати половини суми Кредиту, одержаної Позичальником за цим Договором, і не може бути збільшена за домовленістю Сторін. Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору №736126346 від 04.04.2024 року (а.с.37-38). Згідно довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було здійснено акцепт оферти позичальником [PERSON] , одноразовий ідентифікатор: KFKX-3239, номер телефону [NUMBER] , ідентифікатор введено позичальником 04.04.2024 о 7:45:32, перерахування коштів 04.04.2024 о 7:45:44 (а.с.19). Відповідач оформив заявку на отримання грошових коштів в кредит від 02.05.2024 (а.с.27). 04.04.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахував на банківську картку відповідача № [NUMBER] хх-хххх-5038 грошові кошти в сумі 7100,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с.9,105). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за період з 04.04.2024 року по 04.06.2024 року сума заборгованості [PERSON] становить 21477,50 грн., з яких: 7100 грн. - тіло кредиту, 10827,50 грн. заборгованість по відсоткам, 3550,00 грн. заборгованість по неустойці (а.с.59). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, та додатковою угодою №19 до Договору факторингу №28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31.12.2020. 31.12.2020 додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31.12.2021 та викладено договір у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018. 31.12.2021 додатковою угодою №27 до Договору факторингу №28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31.12.2022. 31.12.2022 додатковою угодою №31 до Договору факторингу №28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31.12.2023. 31.12.2023 додатковою угодою №32 до Договору факторингу №28/1118-01 строк дії договору продовжено до 31.12.2024 (а.с.85-97). Згідно протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимог №287 від 04.06.2024 року клієнт передав а фактор прийняв за реєстром прав вимоги до боржників в кількості 1775 осіб, загальна сума заборгованості переданої за реєстром становить 19863420,30 гривень (зв. а.с.82). Актом звірки взаємних розрахунків підтверджено відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у реєстрі вимоги №287 від 04.06.2024 (а.с.82). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість [PERSON] у період з 04.06.2024 по 19.12.2024 було нараховано заборгованість на загальну суму 37097,50, з яких: 7100 грн. заборгованість за тілом кредиту, 26447,50 грн. заборгованість за відсотками, 3550 грн. заборгованість по неустойці (а.с.58). 19.12.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 19/1224-01. (а.с.77-81). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 19.12.2024 до Договору факторингу від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 37097,50 грн. (а.с. 75-76). 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 04/06/02-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, що підтверджено також і реєстром боржників до договору факторингу на загальну суму 37097,50 грн.(а.с.69-73,65-66). Таким чином, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором до відповідача [PERSON] , що також підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників, та Реєстром боржників б/н від 04.06.2025 року. Позивачем надано розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором №736126346 від 04.04.2024 року, згідно якого заборгованість відповідача перед ТОВ «Юніт Капітал» складає 37097,50 грн., з яких: 7100,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 26447,50 грн. сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3550 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання ним умов договору. Розрахунок заборгованості підтверджує існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві, які відповідачем не спростовані жодними доказами. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Договір укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Договір був укладений шляхом його безпосереднього підписання позичальником електронним цифровим підписом. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;-аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вищевказаний кредитний договір №876630469 від 08.05.2024 року підписаний відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Також, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), згідно зі статтею 1077 ЦК України, одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу. Положеннями Цивільного кодексу України не містять жодних обмежень щодо предмету договору факторингу (право грошової вимоги), за критерієм віднесення носія вказаної заборгованості до кола суб`єктів господарювання. Відповідно до статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною першою статті 1082 ЦК України передбачено зобов`язання боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Суд вважає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що підписуючи кредитний договір, у якому зазначені сума кредиту, строки його повернення а також вказані відсотки за користування кредитом, відповідач погодився із вказаними умовами договору та розміром відсоткової ставки, тому зобов`язаний його виконувати в повному обсязі. Жодних порушень нарахувань чи неправильності вказаного розміру заборгованості щодо нарахованих відсотків за користування кредитом, судом не встановлено. Доказів того, що [PERSON] сплатив заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. Разом з тим, суд бере до уваги, що в обґрунтування заборгованості позивач зазначає, те, що загальна сума заборгованості [PERSON] становить 37097,50 грн., з яких: 7100,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 26447,50 грн. сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3550 грн. заборгованість за штрафними санкціями. З наданого стороною позивача розрахунку заборгованості первісного кредитора, тобто ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №736126346 від 04.04.2024 року вбачається, що заборгованість [PERSON] складає 7100,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 10827,50 грн. сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3550 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Відповідно дост.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18 Розділу Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, востаннє 05.11.2025 р. строком на 90 діб. Первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нарахована неустойка в розмірі 3550 грн., що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, тому в задоволені вказаних вимог слід відмовити. 19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу №19/1224-01. ТОВ «Таліон Плюс» надано розрахунок заборгованості з якого вбачається, що після переходу права вимоги ТОВ «Таліон Плюс» в період з 04.06.2024 по 19.12.2024 ТОВ «Таліон Плюс» було здійснено нарахування відсотків. Загальний розмір відсотків склав 26447,50 грн., що вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс». ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювали нарахувань відсотків за кредитним договором №736126346 від 04.04.2024 року. Відповідно до положень ст.ст.1077,1078 ЦК України укладення договору факторингу не тягне за собою заміну сторони кредитодавця у договорі кредиту. Метою укладення договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення на користь фактора права грошової вимоги до боржника/боржників, такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги. Умовами укладеного між TOВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року не передбачено права фактора нараховувати боржникам проценти за користування кредитом на підставі кредитного договору. Суд звертає увагу на ту обставину, що ТзОВ «Таліон Плюс» після набуття ним у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за договором №736126346 від 04.04.2024 року до [PERSON] не мало права нараховувати відсотки за кредитом, оскільки не є стороною договору, а ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як сторона договору, відчужуючи 04.06.2024 (за умовами додаткових угод до договору факторингу №№28/1118-01 від 28.11.2018) таке право в користь ТзОВ «Таліон Плюс» вважало, що строк платежу за договором №736126346 від 04.04.2024 року настав 04.06.2024 року. З огляду на вказане, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ТОВ «Юніт Капітал» в частині стягнення заборгованості за нараховані ТОВ «Таліон Плюс» відсотки за період з 04.06.2024 по 19.12.2024 на суму 15620,00 гривень. При цьому суд зауважує, що нарахування і стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. Таким чином, дослідивши надані суду докази, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітла» підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості з [PERSON] на користь позивача заборгованості за укладеним кредитним договором в сумі 17 927,50 грн., з яких: 7100,00 грн. заборгованість по основному боргу, 10827,50 грн. заборгованість по відсоткам, яка існувала на час переходу прав вимоги від TOВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ФК «Таліон Плюс». Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (53,4%). При розподілі судових витрат по оплаті судового збору, суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено всього на суму 33547,50 грн., а задоволено 17927,50 грн., тобто на 53,4 % (17927,50 грн х 100 % /33547,50= 53,4 %). А саме, позовні вимоги задоволені на 53,4%, - 2422,40 грн. х 53,4% = 1293,56 грн. судового збору за розгляд справи в суді, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім цього, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7000 гривень. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Правнича допомога позивачу надавалася Адвокатським бюро «Тараненко і партнери» - адвокатом Тараненко А.І. на підставі договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, додаткової угоди №25770840821 до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 (а.с.51-56). Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг ТОВ «Юніт Капітал» Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» було надано послуги на загальну суму 7000 грн. (а.с.53) Враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: partial