Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 30 жовтня 2024 року Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 19 жовтня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 2399). Мати дитини, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29 березня 2024 року. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 26 вересня 2024 року № 00047177513, в 2017 році [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2010 року у справі №1-81-2010 батьків дитини засуджено до позбавлення волі: [PERSON] - на 4 роки 1 місяць, [PERSON] - на 5 років 4 місяці. Відповідно до заочного рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2011 року у справі №2-891-201, [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно трьох (батька) та чотирьох дітей (матір). Відбуваючи покарання у Чернігівській виправній колонії, [PERSON] [INFO] народила доньку [PERSON] . Відповідно до листа Кропивницького районного сектору №3 філії державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області від 14 жовтня 2024 року № 31/7/1291-24, 16 серпня 2010 року [PERSON] був знятий з обліку на підставі вироку Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2010 року. Після звільнення з місць позбавлення волі чоловік так і не став на облік Кропивницького PC №3, місце його перебування невідоме. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 06 жовтня 2014 року № 85, повернувшись із місць позбавлення волі, [PERSON] залишив своїй тещі [PERSON] на невизначений термін свою малолітню доньку [PERSON] і зник в невідомому напрямку. 07 жовтня 2014 року наказом начальника служби у справах дітей Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 50 малолітню [PERSON] взято на облік, як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах, через ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків. 16 жовтня 2014 року малолітню [PERSON] за направленням служби у справах дітей влаштовано до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради. Відповідно до листа КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради від 22 грудня 2014 року № 01-13/441/1,19 грудня 2014 року малолітня [PERSON] передана на виховання своїй бабусі [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа дошкільного навчального закладу № 4 «Казка» від 25 вересня 2015 року № 107, малолітню [PERSON] так і не було зараховано до дитячого садочку, оскільки її мати не надала відповідних документів. Відповідно до листів КЗ «Долинська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1 Долинської міської ради» від 16 квітня 2021 року № 116 та КЗ «Гімназія № 1 Долинської міської ради» від 21 жовтня 2024 року № 324, [PERSON] навчалась в даному навчальному закладі (перейменований) з 2020 року по 25 січня 2021 року, виїхала до м. Миколаїв. Сім`я часто змінювала місце свого проживання, винаймаючи житло в м. Долинська, на території Мар`ївського старостинського округу Компаніївської селищної ради та в м. Миколаїв, характеризувалась негативно, вела асоціальний спосіб життя. Батько [PERSON] - [PERSON] при цьому ніде не фігурував, дитина виховувалась лише своєю матір`ю. Відповідно до довідки виконкому Компаніївської селищної ради № 8 Кропивницького району Кіровоградської області від 05 лютого 2025 року № 61, з лютого 2018 року по 2020 рік [PERSON] разом із донькою [PERSON] проживали на території с. Мар`ївка Кропивницького району Кіровоградської області. Батько дитини, [PERSON] , на території стростату ніколи не проживав. Відповідно до листа КЗ «Мар`ївський ліцей» Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 06 лютого 2025 року № 18, із 12 грудня 2018 року по 31 травня 2020 року [PERSON] навчалась в даному навчальному закладі, допускала багато пропусків; мати не цікавилась шкільним життям доньки, батька в навчальному закладі не бачили жодного разу. На підставі Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 19 вересня 2024 року, у зв`язку зі смертю матері дитини та відсутністю відомостей про місце перебування її батька, малолітню [PERSON] наказом начальника служби у справах дітей Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 21 жовтня 2024 року № 17 тимчасово влаштовано в сім`ю її знайомої - [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , як дитину, яка залишена без батьківського піклування. Відповідно до довідки Миколаївської гімназії № 57 імені Тараса Григоровича Шевченка Миколаївської міської ради Миколаївської області від 14 листопада 2024 року № 889, [PERSON] навчається в 4-Д класі цього закладу. [PERSON] жодного разу не звертався до служби у справах дітей Долинської райдержадміністрації, Долинської міської ради, до органу опіки та піклування стосовно своєї малолітньої доньки [PERSON] , в тому числі, після смерті її матері. 14 листопада 2024 року комісією з питань захисту прав дитини Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області одноголосно прийнято рішення за № 143, яким органу опіки та піклування Долинської міської ради рекомендовано подати до суду позовну заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] . Ухвалою суду від 18.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території України. Згідно п. 19 Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України ) особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та &quot;Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції. Відповідно до 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення. Передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків. Судом здійснено виклики, повідомлення відповідача шляхом розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України, а отже відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності зі ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Поведінка відповідача, який тривалий час взагалі не спілкується із дитиною, не виховує, не утримує матеріально, що свідчить про його байдуже ставлення до дитини та про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 30 жовтня 2024 року Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 19 жовтня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 2399). Мати дитини, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29 березня 2024 року. Відповідно до висновку виконавчого комітету Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування №01-40/42/1 від 11.02.2025 є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] . З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: approved