Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал», від імені та в інтересах якого діє представник Грушевий Ю.В., звернулося до суду з цивільним позовом до [PERSON] в якому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1425752034613 від 13.09.2024 в розмірі 31 410 грн. Представник позивача зазначає, що 13.09.2024 між ТОВ\~«Фінансова компанія «Віва Капітал»\~та [PERSON] укладено кредитний договір № 1425752034613 відповідно до якого відповідач отримав на споживчі цілі кредит у розмірі 7500 грн, строком на 120 днів з 13.09.2024 до 11.01.2025, зі сплатою відсотків у розмірі 361,35 % річних (0,99 % в день) від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 2735,23 %. Кредитний договір відповідач оформив у особистому кабінеті на сайті товариства та після ознайомлення із усіма умовами оферти, шляхом введення одноразового ідентифікатора акцептував умови договору. Кредит наданий, шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок, за реквізитами платіжної картки, яка була зазначена у особистому кабінеті. Зазначає, що 13.09.2024 відповідач підписав кредитний договір та того ж дня отримав кредитні кошти на рахунок у ПАТ «Ощадбанк», а отже позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Оскільки відповідач не ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором, позивач просить стягнути заборгованість у судовому порядку. Також просить стягнути із відповідача понесені судові витрати у справі на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн та правничої допомоги в розмірі 10 600,00 грн. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором сформований 15.09.2025 через систему «Електронний суд» та поданий до Заставнівського районного суду Чернівецької області. У позові представник позивача просить проводити розгляд даної справи за відсутністю позивача та не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про час і місце судового розгляду, про причини відсутності не повідомили. Проте від представника відповідача адвоката Чайки С.В.\~до суду письмове пояснення\~на позовну заяву, в якому останні просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на недоведеність позивачем факту перерахування грошових коштів відповідачу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі письмові докази, надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до таких висновків. Встановлено, що 13.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір договір про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» № 1425752034613 (далі Договір або кредитний договір), відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.2 та п. 1.3 Договору сума кредитного ліміту 7500,00 грн, строк кредитування 120 днів з 13.09.2024 до 11.01.2025. Тип процентної ставки фіксована, дискантна та базова процентна ставка складає 0,99 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Денна процентна ставка становить 0,99912 % = (8992,08/7500)/120х100%. Згідно з п.2.23 Договору кредит надається шляхом переказу коштів на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № 516780ХХХХХХ9882. У п. 2 Договору вказано про порядок надання кредиту, а також зазначено про те, що клієнт у особистому кабінеті на сайті кредитодавця надає дані з метою отримання кредиту та формує заявку на отримання кредиту, після перевірки якої та у випадку її схвалення інформаційно-телекомунікаційна система генерує індивідуальну частину електронного договору, що є офертою та містить усі істотні умови. Згода на укладення договору відбувається шляхом підписання введенням одноразового ідентифікатора, електронним підписом, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». У п. 8 Договору вказано про його підписання [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, після ознайомлення із Правилами надання грошових коштів у кредит. До матеріалів справи позивач долучив анкету-заяву на отримання кредиту [PERSON] від 13.09.2024, в якій відповідач вказав свої персональні дані, суму кредиту, яку бажає отримати та реквізити платіжної картки на яку мають бути зараховані кредитні кошти, а саме № [NUMBER] (а.с.6). Також позивач надав Паспорт Договору про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» № 1425752034613 від 13.09.2024, в якому вказані основні умови кредитування та довідкова інформація щодо кредиту (а.с.16). Даними довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» вих. №7/13738 від 06.08.2025 товариство повідомляє про виконання запиту ТОВ «ФК «Віва Капітал», відповідно до Договору № М1805/1 від 18.05.2023, на переказ коштів у розмірі 7500,00 грн 13.09.2024 об 17:31 на картковий рахунок № [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] (а.с. 18). Відповідно до даних Довідки про ідентифікацію також підтверджується те, що [PERSON] були перераховані кредитні кошти у сумі 7500,00 грн 13.09.2024 об 17:31 на картковий рахунок № [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] (а.с.19). З наданого позивачем розрахунку заборгованості у [PERSON] за Договором № 1425752034613 від 13.09.2024, станом на 10.09.2025, наявна заборгованість у розмірі 31\~410,00 грн, яка складається з: - заборгованості за кредитом 7500,00 грн; - заборгованості за відсотками 8\~910,00 грн; - штрафу 15 000,00 грн. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір про надання фінансового кредиту, укладений між сторонами в електронній формі, містить електронні підписи відповідача та представника позивача, тому має силу договору, укладеного у письмовій формі та підписаного сторонами, що відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 цього Закону). У п. 6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Даний спір, що розглядається між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із того, що згідно із положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Тобто, у спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. В ході розгляду справи встановлено, що між сторонами укладений Договір про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» № 1425752034613 від 13.09.2024, у якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначили: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Суд вважає, що домовленістю сторін було погоджено використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором для підписання договору. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання ТОВ «ФК «Віва Капітал» перед відповідачем виконав, перерахував обумовлені кредитним договором кошти, що підтверджено документально. У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року (справа № 372/223/17, провадження № 61-10667св18) міститься правовий висновок, згідно з яким факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором щодо оплати боргу у встановлений договором строк та не повернув ТОВ «ФК «Віва Капітал» заборгованість за кредитом та відсотками (не здійснив жодного платежу), а також позивачем нараховано відповідачу штраф. Заперечуючи заявлені позовні вимоги, відповідач в свою чергу не надав суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він не укладав із ТОВ «ФК «Віва Капітал» вказаного вище кредитного договору та не отримував кредитних коштів на вказаний ним картковий рахунок. Також відповідачем не спростовано, що банківська картка з відповідним номером [NUMBER] , яка вказана ним в договорі, йому не належить. У такий спосіб відповідач намагається уникнути належного виконання зобов`язання. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] порушив умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів, а отже свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, у нього утворилась заборгованість у розмірі 31\~410,00 грн, яку позивач підтверджує відповідним розрахунком. Надаючи оцінку розрахунку заборгованості та підтвердження позивачем правомірності проведених нарахувань за Договором, суд вважає, що позовні вимоги в частині сплати штрафу в розмірі 15 000 гривень за кредитним договором не підлягають задоволенню, оскільки пунктом 18 Розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Суд встановив, що кредитний договір укладений 13.09.2024, відповідно заборгованість за штрафом нарахована після 24.02.2022, а отже до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Таким чином, позовна вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за штрафом - є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Враховуючи наведені вище обставини та законодавство, яке регулює кредитні та зобов`язальні правовідносини, дослідивши матеріали справи суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial