Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

09.04.2025 року позивач [PERSON] звернулася до Новобаварського районного суду м. Харкова з позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідача [PERSON] , треті особи Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), і просить суд зняти арешт з нерухомого майна та скасувати запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який накладено на підставі постанови Жовтневого ВДВС ХМУЮ Харківської області №27127990 від 27.02.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на квартиру за адресою: [ADDRESS] , судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що мати позивача [PERSON] померла [INFO] , позивач є її єдиним спадкоємцем. Після її смерті залишилась спадщина, до складу якої входить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Бажаючи оформити спадщину, позивач звернулася до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, однак нотаріусом було повідомлено, що 27.02.2013 року Жовтневим ВДВС ХМУЮ Харківської області винесено постанову №27127990 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на квартиру за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з чим видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. З метою зняття вказаного арешту позивач 12.03.2025 року звернулася із заявою до Холодногіорсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові,але листом від 26.03.2025 року їй було відмовлено у наданні інформації з підстав того, що позивач не є стороною у виконавчому провадженні. На даний час позивач має намір оформити спадщину після померлої матері. Отже, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує її законні права, як спадкоємця нерухомого майна. Позивач зазначає, що їй відомо зі слів нотаріуса, що арешт накладено не на майно [PERSON] , яка була власником квартири, котру позивач має намір успадкувати, а на майно іншої особи, а саме: [PERSON] , який помер [INFO] і не був власником квартири, отже підстав для накладення арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS] і подальшого існування арешту немає. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду міста Харкова від 14.04.2025 року первісний позов [PERSON] до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з нерухомого майна - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 14.04.2025 року позивачем вказані недоліки позовної заяви були усунуті та ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 30.04.2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з нерухомого майна. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 30.07.2025 року клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Шандула Олександра Олексійовича про витребування доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з нерухомого майна задоволено. Зобов`язано Основ`янсько-Слобідський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (адреса: 61001, м. Харків, м-н Захисників України, буд. 7/8 (7 поверх)) надати суду:завірену належним чином копію виконавчого провадження №27127990 про стягнення матеріальної шкоди на користь [PERSON] з копією постанови про арешт майна боржника від 27.02.2013 року. Основ`янсько-Слобідським ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції надана письмова відповідь на ухвалу суду. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 28.08.2025 року заяву представника позивача [PERSON] адвоката Шандула Олександра Олексійовича про заміну відповідача і залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору задоволено. Замінено відповідача Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) на належного відповідача - [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) та Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків).В задоволенні заяви представника позивача [PERSON] адвоката Шандула Олександра Олексійовича про зміну предмета позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з нерухомого майна відмовлено. Позовну заяву зі зміненим предметом позову повернуто позивачу. 02.10.2025 року ухвалою Новобаварського районного суду міста Харковапідготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з нерухомого майна закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Шандула О.О. надали вступне слово, в якому позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , згідно вимог ст. 128 ЦПК України у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Новобаварського районного суду міста Харкова від 20.11.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представники третіх осіб Холодногірсько-Новобаварський відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), Основ`янсько-Слобідський відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) у судове засіданні не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Нерухомим майном, з приводу якого виник спір, є квартира [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно належало на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.04.1994 року [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.15). В подальшому на підставі договору дарування від 05.05.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Шеренковим В.О., [PERSON] подарувала [PERSON] 1\\4 частину квартири [ADDRESS] (а.с.18). В свою чергу на підставі договору дарування від 12.02.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Ключніковою В.О., [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] 1\\4 частину квартири [ADDRESS] (а.с.16). Отже, як вбачається з актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна з Державного реєстру речових прав, квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] 2\\4 частини, за [PERSON] 1\\4 частина, а інша частина за [PERSON] (а.с.19-22, 64-65, 71-72,89-91). При цьому з 12.02.2009 року [PERSON] не має права власності на частку у вказаній квартирі. Крім того інформація з державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна свідчить про те, що квартира [ADDRESS] знаходиться під обтяженням у вигляді арешту нерухомого майна, накладеного Жовтневим ВДВС Харківського МУЮ на підставі постанови від 27.02.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 27127990, запис про обтяження №648116 (спеціальний розділ) дата державної реєстрації 12.04.2013 (а.с.90). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №10093 і вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.08.2024 року (а.с. 7) Після смерті [PERSON] - [INFO] Шостою Харківською міською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №478/2024, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 14, 119). Згідно з відповіддю державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожа О.М. від 08.04.2025 року позивачу [PERSON] щодо роз`яснення порядку оформлення спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , яка на час смерті була зареєстрована в [ADDRESS] на вказану квартиру, за даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна від 08 квітня 2025 року за № 421683568,наявне обтяження, номер запису про обтяження: 648116 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 12.04.2013 15:59:46, Державний реєстратор: Гончаренко Олена Анатоліївна, Харківське міське управління юстиції Харківської області; документи, подані для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, № 27127990, видана 27.02.2013 року Жовтневим ВДВС Харківського МУЮ; вид обтяження: арешт нерухомого майна; тип об`єкта: інше, все нерухоме майно, адреса: [ADDRESS] . Відповідно до п.4.20 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту. Тому, для оформлення спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , на квартиру [ADDRESS] , запропоновано [PERSON] зняти арешт з відповідного нерухомого майна (а.с. 5). З відповіді начальника Холодногірсько-Новобаварський відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 26.03.2025 року вбачається, що [PERSON] роз`яснено, оскільки вона не є стороною виконавчого провадження, то надання відомостей щодо виконавчого провадження та накладених арештів відносно [PERSON] не виявляється можливим. Додатково роз`яснено, що відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (а.с. 6). Відповідно до наданої виконавчою службою довідки спецпідрозділу згідно даних АСВП встановлено, що арешт на квартиру за адресою [ADDRESS] накладено в рамках виконавчого провадження №27127990, відкритого 16.06.2011 року щодо виконання виконавчого листа від 25.05.2011 №2-682\\10, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова про відшкодування матеріальної шкоди10178,91 грн. та відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн., а всього 11178,91 грн. Боржник [PERSON] , стягувач - [PERSON] . Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 27.02.2013 року прийнята Жовтневим ВДВС ХМУЮ Харківської області. 31.10.2013 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №27127990 відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС), оскільки згідно відповіді КП «ХМБТІ» від 09.01.2013 року за боржником зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , що є територією Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області. Стан виконавчого провадження - закінчено (а.с. 79-80). Начальник Основ`янсько-Слобідського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції 18.08.2025 року у відповідь на ухвалу суду про витребування матеріалів ВП №27127990 повідомив, що надати завірену належним чином копію ВП неможливо за відсутності виконавчого провадження на примусовому виконанні (а.с.110). Судом за клопотанням представника позивача досліджені матеріали цивільної справи №2-682/2010 в рамках примусового виконання рішення суду, по якій накладено арешт на майно відповідача (боржника) [PERSON] . Так, матеріали цивільної справи №2-682/2010 місять рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.08.2010 року, яким позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задоволено частково.Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 10 178,91 грн., на відшкодування моральної шкоду 1 000 гривень, а всього 11 178, 91 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 111,78 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 грн., а всього стягнути судові витрати в сумі 731,78 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.12.2010 року виправлено описки в рішенні Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 серпня 2010 року у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, вказано у всьому тексті зазначеного рішення ім`я позивача [PERSON] як « [PERSON] » замість « [PERSON] », а також ініціали позивачів [PERSON] та [PERSON] замість помилкових [PERSON] та [PERSON] . В іншій частині залишено текст рішення без змін. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.04.2011 року апеляційні скарги [PERSON] і [PERSON] відхилено. Апеляційну скаргу [PERSON] і [PERSON] задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 16 серпня 2010 року скасовано в частині - відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення на його користь витрат на проведення автотоварознавчого дослідження і направлення телеграми і в частині відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Вирішено стягнути на його користь з [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 1 000грн.Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 705 (сімсот п`ять) грн. 88 коп. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля і 50 (п`ятдесят) грн. 96 коп. витрат на відправку телеграми. Це ж рішення змінено в частині розподілу судових витрат: скасовано в частині відмови в стягненні витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і відмови у стягненні на користь [PERSON] витрат на правову допомогу. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 130 (сто тридцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а на користь [PERSON] по 50 (п`ятдесят) грн. витрат на правову допомогу. В іншій частині рішення залишено без змін. Жовтневим районним судом м. Харкова видано виконавчий лист №2-682/2010 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 10 178,91 грн., на відшкодування моральної шкоду 1 000 гривень, а всього 11 178, 91 грн. (а.с. 118). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 01.09.2022 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №5189 (а.с. 8) Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормою статті 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч. 1 ст. 316, ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як визначено у ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону. Згідно з ч.1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. Відповідно до статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Як встановлено ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.4.20 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту. На підставі досліджених письмових доказів,судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві власності частина квартири [ADDRESS] , при цьому позивач бажає оформити право власності також на іншу частину вказаної квартири в порядку спадкування, однак не може скористатись таким правом через наявність зареєстрованого обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, яке накладено постановою Жовтневого ВДВС ХМУЮ Харківської області від 27.02.2013 року під час здійснення ВП №№ 27127990. Між тим, як з`ясовано в судовому засіданні, стан вказаного ВП на даний час закінчено. Боржник [PERSON] помер [INFO] . Більш того, на дату винесення постанови про арешт нерухомого майна, боржник [PERSON] вже не мав (з 12.02.2009 року) права власності на частку квартира [ADDRESS] . За таких обставин право власності позивача [PERSON] знаходиться в стані порушення, оскільки вона не має можливості вільно розпоряджатись належною їй власністю і виконати свій обов`язок щодо оформлення права власності на нерухоме спадкове майно через наявність арешту, який не має на даний час жодної процесуальної ролі для виконання судового рішення. Отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, і вважає за необхідне зняти арешт з нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] , накладений Жовтневим ВДВС Харківського МУЮ на підставі постанови від 27.02.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 27127990, скасувавши запис про дане обтяження №648116 (спеціальний розділ) дата державної реєстрації 12.04.2013 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). На підставі викладеного і

Outcome: approved