Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

03.09.2024 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якій представник позивача просить суд здійснити поділ спільного сумісного майна [PERSON] та [PERSON] , а саме: в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на частину 2-х кімнатної квартири загальною площею 36 м.кв., яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на частину вказаної квартири; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 124\~000 грн в якості компенсації за частини вартості автомобіля марки Skoda Superb, тип легковий седан із номером шасі TMBDL23U47B300206Ю державний номер [NUMBER] , 2006 р., свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , видане ТСЦ 6350 від 18.09.2018; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 35\~915 грн в якості компенсації за частину вартості земельної ділянки площею 0,0550 га, для ведення садівництва (категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, експлікація земельних угідь: багаторічні насадження), що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 6322057600:02:000:0960. В обґрунтування позовної заяви представником позивача зазначено, що 18.10.2003 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Першим відділом ДРАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19.04.2023. За час перебування у шлюбі у подружжя [INFO] народилася спільна дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.04.2007, виданим Ленінським ВРАЦС Харківського міського управління юстиції. Представник позивача зазначає у позовній заяві, що за час подружнього життя у подружжя склалися нормальні стосунки, які воно підгримувало, [PERSON] та [PERSON] разом планували сімейне майбутнє та майбутнє їх сина, набували спільне майно. Після повномасштабного вторгнення рф на територію України, [PERSON] була змушена виїхати з сином у безпечне місце. Таке рішення було прийнято нею з чоловіком спільно, більш того він наполягав на її від`їзді з м. Харкова. До червня 2024 року подружжя підтримувало шлюбні стосунки, брало спільну участь у вихованні спільного сина, вирішували всі майнові та фінансові питання сім`ї. Внаслідок ворожого обстрілу в 2023 р. було пошкоджено спільну квартиру подружжя, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , і подружжя було вимушено витрачати спільні кошти на її відновлення. 25 квітня 2023 року [PERSON] надала згоду чоловіку на розпорядження спільним майном, при цьому ініціатива виходила від чоловіка і він пояснював це тим, що це необхідно зробити про всяк випадок, хоча намірів відчужувати майно він не має. Також 11 листопада 2022 року [PERSON] було видано довіреність на спільний автомобіль, титульним власником якого була [PERSON] , з тим самим обґрунтуванням необхідності зробити це, як і у випадку з квартирою. В червні 2024 року під час чергового спілкування [PERSON] з [PERSON] останній повідомив, що бажає припинити шлюбні відносини [PERSON] , оскільки тривалий час має стосунки з іншою жінкою. Фактично шлюбні відносини подружжя припинилися лише в червні 2024 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова 09 серпня 2024 року шлюб між розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Перед розірванням шлюбу подружжя намагалося вирішити питання про поділ спільно нажитого майна, але згоди не дійшли, оскільки відповідач вважає, що позивачка взагалі не має права на спільно нажите майно, оскільки воно вже відчужене ним до розірвання шлюбу. На його думку, [PERSON] лише має право проживати в квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане волевиявлення відповідача, в першу чергу, суперечить інтересам позивача, а такий поділ спільного майна є не рівноцінним по відношенню до [PERSON] , а також не враховано всі обставини набуття цього майна. Вказане бажання відповідача мотивується особистою неприязністю до позивачки та наміром завдати їй матеріальну шкоду, яку відповідач виражає у такій формі. Крім того на теперішній час позивач утримує спільного з відповідачем сина, який є неповнолітнім. Питання щодо виховання та подальшого утримання сина, вирішене за взаємною згодою між позивачкою та відповідачем. Позивач вказує, що за період шлюбу подружжям було набуте спільне майно. Так, у вересні 2018 року подружжя придбало автомобіль марки Skoda Superb, тип легковий седан , із номером шасі [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , 2006 року, свідоцтво про реєстрацію Т3 [NUMBER] , видане ТСЦ 6350 від 18.09.2018 року. Цей транспортний засіб був придбаний подружжям під час перебування в зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, титульним власником вказаного автомобіля була позивачка. Крім купівлі автомобіля протягом його експлуатації відповідач також витрачав спільні кошти на його утримання. На вказаний транспортний засіб позивачем було видано довіреність на ім`я відповідача на право експлуатувати, керувати, ремонтувати та слідкувати за технічним станом, а також розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду): довіреність від 11.11.2022. За інформацією з відкритих джерел 25.08.2023 такий транспортний засіб перереєстровано на нового власника за договором, укладеним в ТСЦ 7142 м. Умань, вул. С. Бандери, 12. Коштів від продажу автомобіля позивач не отримувала, відповідачем не було витрачено кошти в інтересах сім`ї. На думку позивачки, факт того, що відповідач здійснив відчуження вказаного транспортного засобу, який був спільно нажитим майном подружжя, при цьому не поставивши позивачку до відома та не витративши кошти в інтересах сім`ї, свідчить про бажання уникнути поділу цього майна та/або компенсації половини його вартості. Орієнтовна ринкова вартість цього автомобіля на момент звернення до суду становить 248 000 грн, тому орієнтовна вартість частки автомобіля становить 124 000 грн. Крім того представник позивача зазначає у позовній заяві, що 25 травня 2023 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 2-х кімнатну квартиру загальною площею 36 м.кв., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 25 травня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. Реєстраційний номер об?єкта нерухомості: 2739704663120. Орієнтовна вартість квартири становить 708 199 грн, орієнтовна вартість частки вказаного об`єкту становить 354 099 грн. Окрім того представник позивача вказує у позовній заяві, що 06 жовтня 2020 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0550 га, для ведення садівництва (категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, експлікація земельних угідь: багаторічні насадження), що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 6322057600:02:000:0960. 13 жовтня 2023 року вказана земельна ділянка була відчужена за договором купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] за письмовою згодою позивачки на підставі заяви від 25 квітня 2023 року. При цьому коштів від продажу земельної ділянки позивачка не отримувала, також отримані відповідачем кошти від продажу земельної ділянки не були витрачені в інтересах сім`ї. Тому позивачка вважає, що хоча договір купівлі-продажу і був укладений з дотриманням вимог закону, але метою такого правочину було вивести майно з режиму спільної сумісної власності подружжя з метою уникнення його поділу в майбутньому. Орієнтовна вартість земельної ділянки становить 71 830 грн. Орієнтовна вартість частки вказаного об`єкту становить 35 915 грн. На підставі викладеного представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою суду від 06.09.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження, відповідачу надано строк на подання відзиву на позовну заяву. 29.10.2024 до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Франковського Є.В. - надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник позивача просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити частково. Так, відповідач визнає позовні вимоги в частині поділу спільного сумісного майна подружжя, а саме: 2-х кімнатної квартири загальною площею 36 м. кв., що розташована за адресою: [ADDRESS] , по частині за [PERSON] та [PERSON] . У задоволенні інших позовних вимог представник відповідача просить суд відмовити. В обґрунтування відзиву зазначено, що позовні вимоги в частині поділу автомобіля марки Skoda Superb тип легковий седан із номером шасі [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , 2006 р., свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , видане ТСЦ 6350 від 18.09.20218, шляхом компенсації його частини вартості [PERSON] в розмірі 124 000 грн та земельної ділянки, площею 0,0550 га, для ведення садівництва (категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, експлікація земельних угідь: багаторічні насадження), що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 6322057600:02:000:0960, шляхом компенсації частини вартості [PERSON] в розмірі 35 015 грн є необґрунтованими, незаконними та такими, що не відповідають жодним належним доказам, а отже підлягають відхиленню. Представник відповідача зазначає у відзиві, що [PERSON] видано довіреність на ім?я [PERSON] від 11 листопада 2022 року № 2055, засвідченою приватним нотаріусом ХМНО Жовнір В.В., якою позивачка уповноважила відповідача незалежно один від одного експлуатувати, керувати, ремонтувати, та слідкувати за технічним станом, а також розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду) належний позивачці на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , виданого ТСЦ 6350 від 18.09.20218, автомобіль марки Skoda Superb, 2006 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Довіреність видана на один рік та дійсна до одинадцятого листопада дві тисячі двадцять третього року. Зміст довіреності прочитано позивачкою особисто, з текстом згодна. 25.08.2023 (в строк дії даної довіреності) на підставі договору купівлі-продажу № 7142/2023/4016382 транспортного засобу [PERSON] в особі [PERSON] , який діє на підставі доручення продавця, продала [PERSON] вказаний транспортний засіб. Отже в повному розумінні своїх дій, на підставі вищезазначеної нотаріальної довіреності (нотаріальної письмової згоди) [PERSON] надала згоду [PERSON] на продаж вищезазначеного автомобіля. Також представник відповідача вказує у відзиві, що [PERSON] 25.04.2023 надала нотаріальну заяву, якою дала згоду своєму чоловікові [PERSON] на продаж земельної ділянки, площею 0,0550 га, для ведення садівництва (категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, експлікація земельних угідь: багаторічні насадження), що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 6322057600:02:000:0960 за ціну та на умовах їй відомих, зареєстрована в реєстрі за № 1-230 державним нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. 13.10.2023 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0550 га, для ведення садівництва (категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, експлікація земельних угідь: багаторічні насадження), що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 6322057600:02:000:0960. Оціночна вартість земельної ділянки визначена сторонами у сумі 15 000 грн. Пунктом 7 договору визначено, що продавець діє за згодою дружини, [PERSON] , справжність підпису якої на заяві засвідчена 25.04.2024 державним нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1-230. Вказаний договір теж посвідчено державним нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1-982. Таким чином в повному розумінні своїх дій, на підставі вищезазначеної нотаріальної письмової згоди, [PERSON] надала згоду [PERSON] на продаж вказаної земельної ділянки. Представник відповідача зазначає у відзиві, що вказані автомобіль та земельна ділянка були продані відповідачем майже за рік до розірвання шлюбу, оскільки позивачка була безробітною та знаходилася з сином в іншій країні на протязі більше 2 двох років, а заробітку відповідача не вистачало на покриття належних потреб сім`ї, грошові кошти отримані з реалізації вищевказаного транспортного засобу та земельної ділянки були витрачені в інтересах сім`ї, а саме на загальні її потреби, зокрема: пересилалися синові на картковий рахунок, а також коли приїздила позивачка, відповідач надавав готівку на продукти харчування, ліки, одяг, розваги сина та його навчання. Також відповідач переказував кошти на картковий рахунок сина, що підтверджується платіжними інструкціями та виписками з банку. Крім того, відповідач сплачував всі комунальні послуги по спірній квартирі, також кошти витрачалися на ремонт квартири, що вбачається з виписки банку. З системного аналізу норм сімейного законодавства, які регулюють майнові права подружжя, положень процесуального закону щодо обов`язку доказування обставин, на які сторони посилаються як підставу своїх вимог і заперечень, та правових позицій Верховного Суду, сформульованих у справах щодо поділу майна подружжя, можна зробити висновок, що поділу в натурі підлягає лише майно (грошові кошти), яке є в наявності на момент такого поділу, тобто існує як об`єкт матеріального світу, а у разі відчуження об`єкту права спільної сумісної власності одним з подружжя його вартість повинна враховуватись при поділі шляхом стягнення відповідної компенсації за умови, якщо другий з подружжя доведе, що таке майно було відчужене проти його волі і не в інтересах сім`ї. Наведене означає, що у разі відчуження майна (грошових коштів) у період зареєстрованого шлюбу наявність згоди другого з подружжя на відчуження спільного майна презюмується, а тягар доказування відсутності такої згоди та використання майна всупереч інтересам сім`ї покладається на сторону, яка це оспорює. Враховуючи ті обставини, що [PERSON] мав право розпоряджатися вказаним транспортним засобом, за довіреністю, виданою [PERSON] та нотаріальною письмовою заявою на продаж земельної ділянки, що не заперечується сторонами, відповідач за рік до розірвання шлюбу витратив кошти в інтересах сім?ї. Крім того в абз. 1 стор. 2 позивачка зазначає, що до червня 2024 року подружжя підтримувало шлюбні стосунки, брало спільну участь у вихованні спільного сина, вирішувало всі майнові та фінансові питання сім`ї». Це в чергове доводить те, що позивачка не заперечує, а навпаки стверджує, що кошти від реалізації спірного майна (автомобіля та земельної ділянки) витрачалися безпосередньо в інтересах сім`ї. Позивач та її представник правом на подання відповіді на відзив на позовну заяву не скористалися. 20.01.2025 до суду від представника позивача [PERSON] адвоката Жушмана М.В. надійшло клопотання про зупинення розгляду справи. В обґрунтування клопотання представник позивача зазначає, що 19.12.2024 Ленінським районним судом м. Харкова відкрито провадження по справі № 642/7767/24 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу: автомобіля марки «Skoda Superb», тип легковий седан, номер шасі [NUMBER] , державний номерний знак « [NUMBER] », 2006 року, який входить до складу спільно нажитого майна подружжя та підлягає поділу в межах справи № 642/5254/24. Представник позивача вважає, що продовження розгляду справи № 642/5254/24 об`єктивно неможливе до вирішення справи № 642/7767/24 та постановлення у ній судового рішення, оскільки задоволення позовних вимог [PERSON] у справі № 642/7767/24 вплине на обсяг майна, яке підлягає поділу між подружжям та матиме преюдиційне значення для справи № 642/5254/24, а тому просить суд зупинити провадження у справі. Ухвалою суду\~від 23\~січня 2025\~року провадження\~у цій\~справі зупинене\~до набрання\~законної сили\~судовим рішенням\~у цивільній\~справі №\~642/7767/24\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~Регіональний центр\~ГСЦ МВС\~у Вінницькій,\~Черкаській та\~Кіровогорадській областях\~про визнання\~недійсним договору\~купівлі-продажу\~транспортного засобу. 13.08.2025 до суду від представника позивача [PERSON] адвоката Жушмана М.В. - надійшла заява про поновлення провадження у вказаній цивільній справі у зв`язку з тим, що 18 червня 2025 року у справі № 642/7767/24 ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили. Ухвалою суду від 18.08.2025 провадження у цій справі поновлено, призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою суду від 09.09.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 04.11.2025 до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Франковського Є.В. - надійшли письмові пояснення, в яких представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 124\~000 грн в якості компенсації за частини вартості автомобіля марки Skoda Superb, тип легковий седан із номером шасі TMBDL23U47B300206Ю державний номер [NUMBER] , 2006 р., свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , видане ТСЦ 6350 від 18.09.2018; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 35\~915 грн в якості компенсації за частину вартості земельної ділянки площею 0,0550 га, для ведення садівництва (категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, експлікація земельних угідь: багаторічні насадження), що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 6322057600:02:000:0960. Так, в письмових поясненнях представник відповідача зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова по справі № 642/7767/24 від 18.06.2025 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, яке набрало законної сили 21.07.2025, встановлено та стороною позивача не оскаржувалося, зокрема: на сторінці 9 абз. 3-6 вказаного рішення суду зазначено: «Позивач в судовому засіданні пояснила, що добровільно надала нотаріально посвідчену довіреність чоловіку - відповідачу [PERSON] на експлуатування, керування, ремонт та слідкування за технічним станом, а також розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду) належний їй на підставі свідоцтва про реєстрацію Т3 [NUMBER] , виданого ТСД 6350 від 18.09.2018, автомобілем марки Skoda Superb, легковий седан із номером шасі [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , 2006 р.в. Її ніхто не примушував до вказаних дій. Зазначила, що усвідомлювала свої дії з приводу видачі нотаріальної довіреності на продаж автомобіля, який було продано згідно договору купівлі-продажу 25.08.2023. За час повномасштабної війни в Україні мешкає з сином за кордоном, але декілька раз приїжджала до України, а саме: 04.11.2022, 15.04.2023, 26.12.2023, 05.07.2024, тобто 2 рази після продажу спірного автомобіля. Як до, так і після продажу автомобіля - 25.08.2023, так і до моменту подання позовної заяви до суду - 09.12.2024, не зверталася до нотаріуса з заявою про скасування довіреності, яку вона надала чоловіку [PERSON] , але вважає, що автомобіль Skoda Superb, державний номер [NUMBER] , 2006 р.в. проданий незаконно. Шлюб з відповідачем розірвано 09.08.2024, тобто через рік після укладання спірного договору купівлі-продажу транспортного засобу N7142/2023/4016382 від 25.08.2023». На сторінці 19 абз. 1 вказаного рішення суду зазначено: «Що стосується посилань позивача у пред`явленому позові на те, що [PERSON] здійснив продаж спірного транспортного засобу на підставі виданої нею на його ім`я довіреності свої матері [PERSON] , тим самим, вчинив правочин не в інтересах довірителя, а у своїх власних інтересах, то суд зважає на те, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження обставин того, що угода відбулася не в інтересах сім 'ї». Представник відповідача вказує у письмових поясненнях, що вказане свідчить про те, що автомобіль було законно зі сторони позивача та добровільно з обох сторін продано, кошти з реалізації автомобіля використовувалися в інтересах сім`ї, жодних вимог як в усній, так і в письмовій формі щодо поділу коштів чи вимог щодо їх ненадання чи використання всупереч інтересам сім`ї та інше від [PERSON] . [PERSON] та до подання даної позовної заяви не надходило, що вчергове підтверджує те, що кошти від реалізації спірного автомобіля та земельної ділянки були відчужені не проти волі позивача і використовувалися відповідачем в інтересах сім?ї. Також представник відповідача вказує, що квитанції по сплаті комунальних послуг є неналежними доказами у цій справі. Крім того з наданої як доказ виписки для EUR [PERSON] вбачається, що саме остання поповнювала свою власну карту, готівка для якої й надавалася [PERSON] з продажу оскаржуваного майна, так як іншого доходу у [PERSON] не було. В іншому доводи представника відповідача, викладені ним у письмових поясненнях від 04.11.2025 аналогічні доводам, викладеним ним у відзиві на позовну заяву. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, просив її задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 124\~000 грн в якості компенсації за частини вартості автомобіля марки Skoda Superb, тип легковий седан із номером шасі TMBDL23U47B300206Ю державний номер [NUMBER] , 2006 р., свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , видане ТСЦ 6350 від 18.09.2018; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 35\~915 грн в якості компенсації за частину вартості земельної ділянки площею 0,0550 га, для ведення садівництва (категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, експлікація земельних угідь: багаторічні насадження), що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 6322057600:02:000:0960, надав суду пояснення, аналогічні поясненням, що викладені представником відповідача у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 18.10.2003 між [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2171, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 19.04.2023 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 04.04.2023 Холодногірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано повторно свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [INFO] народився [PERSON] , про що 04.04.2007 складено відповідний актовий запис № 212, батько дитини [PERSON] , мати дитини [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 09.08.2024 у справі № 642/4095/24 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 25.05.2023, посвідченого приватним нотаріусом приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А., продавець [PERSON] передав (продав) у власність, а покупець [PERSON] прийняв (купив) у власність належну [PERSON] на праві приватної власності двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 36 кв.м., житловою площею 23,6 кв.м. Продаж вказаної квартири проводиться за 200\~000 грн. Право власності у [PERSON] виникає з моменту державної реєстрації. Купівля квартири вчиняється за згодою дружини [PERSON] , справжність підпису якої засвідчена державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори 25.04.2023 за реєстровим номером 1-231. З копії довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості № 201-20240826-0008304058 від 26.08.2024 вбачається, що оціночна вартість вказаної квартири становить 708 199,11 грн. Згідно з копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.10.2020, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-855, [PERSON] передала, а [PERSON] на умовах купівлі-продажу прийняв у власність земельну ділянку, площею 0,0550 га, для ведення садівництва (категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, експлікація земельних угідь: багаторічні насадження), що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 6322057600:02:000:0960. Дата державної реєстрації земельної ділянки 15.12.2012; орган який зареєстрував земельну ділянку: Управління Держкомзему у Дергачівському районі. Оціночна вартість земельної ділянки визначена сторонами у сумі 28\~000 грн. Продаж зазначеної земельної ділянки вчинено за суму 28\~000 грн, які продавець одержала від покупця ще до підписання цього договору. Покупець діє за згодою дружини, [PERSON] , справжність підпису якої на заяві засвідчена 06 жовтня 2020 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. Відповідно до копії заяви від 25.04.2023 № б/н, посвідченої державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. та зареєстрованої в реєстрі за № 1-230, [PERSON] надала згоду своєму чоловіку [PERSON] на продаж земельної ділянки, площею 0,0550 га, для ведення садівництва (категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, експлікація земельних угідь: багаторічні насадження), що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 6322057600:02:000:0960 за ціну та на умовах, відомих [PERSON] . Згідно з копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2023, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-982, [PERSON] передав, а [PERSON] на умовах купівлі-продажу прийняла у власність земельну ділянку площею 0,0550 га, для ведення садівництва (категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, експлікація земельних угідь: багаторічні насадження), що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 6322057600:02:000:0960. Дата державної реєстрації земельної ділянки 15.12.2012; орган який зареєстрував земельну ділянку: Управління Держкомзему у Дергачівському районі. Оціночна вартість земельної ділянки визначена сторонами у сумі 15\~000 грн. Згідно з витягом № НВ-9929336992023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 05.10.2023 вартість земельної ділянки становить 2758,22 грн. Ціна продажу земельної ділянки за цим договором становить 15\~000 грн. Пунктом 7 вказаного договору встановлено, що продавець діє за згодою дружини, [PERSON] , справжність підпису якої на заяві засвідчена 25.04.2023 державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. та зареєстрована за реєстровим номером 1-230. Відповідно до копії довідки від 27.08.2024 від 27.08.2024, виданої ФОП [PERSON] , ймовірне значення ціни земельної ділянки площею 0,055 га (кад. № 6322057600:02:000:0960, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для колективного садівництва) за адресою: [ADDRESS] становить 71\~830 грн. Згідно з копією довіреності від 11.11.2022 № б/н, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір В.В. та зареєстрованої в реєстрі за № 2055, [PERSON] , згідно з попередньою усною домовленістю цією довіреністю уповноважила [PERSON] або [PERSON] , які діють незалежно один від одного, експлуатувати, керувати, ремонтувати та слідкувати за технічним станом, а також розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду) належним [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 6350 від 18.09.2018, автомобілем марки та моделі Skoda Superb, 2006 року випуску, номер (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований тим же ТСЦ тоді ж. Вказана довіреність підписана особисто [PERSON] . Відповідно до копії договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7142/2023/4016382 від 25.08.2023 [PERSON] в особі [PERSON] , який діє на підставі доручення продавця, та [PERSON] уклали договір, на умовах якого продавець [PERSON] в особі [PERSON] зобов`язується передати у власність покупцеві [PERSON] транспортний засіб: марка Skoda, модель Superb, 2006 року випуску, колір сірий, VIN [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за продавцем 18.09.2018 ТСЦ 6350. За домовленістю сторін ціна транспортного засобу становить 231 668 грн. Договір оформлений та підписаний сторонами в сервісному центрі 7142 в присутності адміністратора територіального сервісного центру Кравченко Ю.В., який перевірив відповідність інформації внесеної до цього договору документам, які надані сторонами договору. Також представником позивача надано суду роздруківки з сайту autoria, на яких відображено, що вартість автомобіля марки Skoda Superb, 2006 року випуску, коливається в діапазоні від 5599 до 7000 доларів США, залежно від комплектації та пробігу. Крім того представником відповідача надано суду копії платіжних інструкцій, відповідно до яких [PERSON] у період з 25.03.2022 по 05.10.2024 перераховано на платіжну картку № [NUMBER] грошові кошти у загальній сумі 88\~000 грн на користь сина подружжя [PERSON] , що також підтверджено у судовому засіданні представником позивача. Вказані обставини не оспорюються сторонами та визнаються судом доведеними. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі\~СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним і поділу спільного майна подружжя", вирішуючи суперечки між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2019 року у справі № 643/4589/15-ц. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). Частиною першою ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як поділ спільного сумісного майна в натурі, так і визначення розміру часток кожного з них, може здійснюватися на підставі: договору подружжя; рішення суду при наявності спору між подружжям. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (ч. 1 ст. 71 СК України, постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2023 року в справі № 648/3137/15-ц (провадження № 61-17560св21)). За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для здійснення поділу спільного сумісного майна [PERSON] , та [PERSON] , а саме: в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на частину двокімнатної квартири загальною площею 36 м.кв., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на частину двокімнатної квартири загальною площею 36 м.кв., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Щодо інших\~вимог позивача суд зазначає таке. Позивач, пред`являючи до відповідача вимогу про стягнення з останнього компенсації за частини вартості автомобіля марки Skoda Superb, тип легковий седан із номером шасі TMBDL23U47B300206Ю державний номер [NUMBER] , 2006 р., свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , видане ТСЦ 6350 від 18.09.2018, а також за частини вартості земельної ділянки площею 0,0550 га, для ведення садівництва (категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, експлікація земельних угідь: багаторічні насадження), що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 6322057600:02:000:0960, посилається на те, що відповідач витратив кошти, отримані внаслідок відчуження автомобіля та земельної ділянки не на користь сім`ї. Відповідно до\~ч.\~ч.\~2,\~3\~ст.\~65\~СК України\~при укладенні\~договорів одним\~із подружжя\~вважається,\~що він\~діє за\~згодою другого\~з подружжя.\~Дружина,\~чоловік має\~право на\~звернення до\~суду з\~позовом про\~визнання договору\~недійсним як\~такого,\~що укладений\~другим із\~подружжя без\~її,\~його згоди,\~якщо цей\~договір виходить\~за межі\~дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта\~статті 65 СК України). Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За вимогами частин першої, другої\~статті 369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Якщо під час вирішення спору про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Судом вже зазначалося, що згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. При цьому\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи.\~Ці дані\~встановлюються такими\~засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК). Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представником відповідача було надано суду копію виписки по рахунку [NUMBER] , належного [PERSON] за період з 01.02.2022 по 23.10.2024, копію виписки по рахункам, відкритим у АТ «Укргазбанк», належність яких у вказаних виписках не відображено, за період з 24.01.2023 по 09.10.2024. Зі змісту вказаних документів неможливо встановити на чию користь перераховувалися грошові кошти у згадані періоди, а також з огляду на те, що вказані документи не містять призначення платежів, суд не приймає вказані докази як належні, оскільки вони ані підтверджують, ані спростовують обставини, які відносяться до предмету доказування у цій справі. Водночас ані відповідачем, ані його представником клопотання щодо витребування доказів, зокрема щодо встановлення належності карткових рахунків, на які відповідачем перераховувалися грошові кошти, не заявлялися. Виписка з банківського рахунку [NUMBER] , належного [PERSON] , за період з 11.10.2023 по 15.12.2024, а також дублікати чеків про сплату [PERSON] комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , та за адресою: [ADDRESS] , надані представником позивача, також ніяким чином не підтверджують обставини, на які посилається представник позивача в якості обґрунтування вимог позивача у цій справі. Водночас згідно з ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з копії рішення Холодногірського районного суду м. Харкова від 18.06.2025 у справі № 642/7767/24, вказаним рішенням відмовлено у задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу. Згідно зі змістом вказаного рішення судом встановлено, що під час перебування у шлюбі за спільні кошти подружжям у вересні 2018 року було придбано автомобіль марки Skoda Superb, тип легковий седан, з номером шасі [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , 2006 року випуску. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ТСЦ 6350 від 18.09.2018, титульним власником цього автомобіля була [PERSON] . Також відповідно до вказаного рішення судом, що його ухвалив, встановлені такі обставини: зі змісту виданої [PERSON] на [PERSON] довіреності від 11.11.2022, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір В.В. чітко вбачається, що [PERSON] уповноважила [PERSON] розпоряджатися від її імені, у тому числі продати належний їй на праві власності транспортний засіб Skoda Superb, тип легковий седан, з номером шасі [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , 2006 року випуску. Таким чином посилання позивача у позові на те, що вона не надавала згоди [PERSON] на продаж спірного транспортного засобу, який належить подружжю на праві спільної сумісної власності, спростовуються змістом виданої самим же позивачем [PERSON] довіреності, якою вона уповноважила останнього розпоряджатися від її імені, в тому числі продати належний їй транспортний засіб. При цьому суд зважає на те, що ані від позивача, ані від відповідачів зауважень щодо наданої довіреності не надходило, позивач не зверталася до нотаріуса із заявами про скасування наданої нею довіреності від 11.11.2022. Що стосується посилань позивача у пред`явленому позові на те, що [PERSON] здійснив продаж спірного транспортного засобу на підставі виданого нею на його ім`я довіреності своїй матері [PERSON] , тим самим вчинив правочин не в інтересах довірителя, а у своїх власних інтересах, то суд зважає на те, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження обставин того, що угода відбулася не в інтересах сім`ї. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 (справа №554/8023/15-ц, провадження №14-130цс19) зазначає, що у випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Аналогічний висновок зроблено в постанові ВС України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду, про що зазначила у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19). Факт використання коштів, отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї, повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого з подружжя (правові висновки Верховного Суду викладених в постановах від 30 січня 2019 року в справі №158/2229/16-ц, від 10 червня 2022 року в справі № 544/856/20, від 01 березня 2023 року в справі №359/10855/19, від 20 грудня 2023 року в справі №127/21002/21). Отже тягар доказування факту використання коштів, отриманих від продажу спільного майна, за наявності згоди іншого з подружжя не покладається на відповідача. Так, в цій справі судом встановлено, що продаж автомобіля здійснювався [PERSON] від імені [PERSON] на підставі особисто підписаної та нотаріально завіреної довіреності останньої, якою вона уповноважила [PERSON] з-поміж іншого на продаж такого автомобіля. Продаж земельної ділянки також було здійснено [PERSON] на підставі письмової нотаріально завіреної згоди [PERSON] на відчуження такої земельної ділянки. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). З огляду на вказане, з урахуванням досліджених доказів суд доходить висновку, що ані позивачем, ані його представником не надано суду доказів, які б могли підтвердити факт того, що зазначені автомобіль та земельна ділянка, належні сторонам на час відчуження як спільне сумісне майно подружжя, були відчужені відповідачем без згоди позивача та не в інтересах сім`ї чи не на її потреби, а також те, що кошти, отримані внаслідок такого відчуження, були витрачені не на користь сім`ї, з огляду на що суд визнає недоведеними вказані обставини. Враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги у частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 124\~000 грн в якості компенсації за частини вартості автомобіля марки Skoda Superb, тип легковий седан із номером шасі TMBDL23U47B300206Ю державний номер [NUMBER] , 2006 р., свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , видане ТСЦ 6350 від 18.09.2018; стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 35\~915 грн в якості компенсації за частину вартості земельної ділянки площею 0,0550 га, для ведення садівництва (категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, експлікація земельних угідь: багаторічні насадження), що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 6322057600:02:000:0960, задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги судом задовольняються частково, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (68,89 %). Враховуючи викладене,

Outcome: partial