Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що з 27.03.20025 року вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком. В квітні 2025 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою про зарахування до страхового стажу період навчання з 01.09.1980 року по 28.06.1983 року в Костромському текстильному технікумі. В зарахуванні страхового стажу вказаного періоду навчання їй було відмовлено внаслідок невідповідності по батькові в дипломі та паспорті. Просить встановити факт належності їй, [PERSON] , диплому [NUMBER] від 01.07.1983 року про закінчення Костромського текстильного технікуму за спеціальністю «Первинна обробка льону та інших луб`яних культур», в якому зазначено російською мовою « [PERSON] ». Ухвалою від 15.08.2025 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву, що у вирішенні питання покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту\~належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до паспорту громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Комсомольським РВ УМВС України в Херсонській області по батькові заявниці [PERSON] , російською мовою [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 24.02.1989 року Міськвідділом ЗАГС м. Херсона, особисті дані внесені російською мовою: [PERSON] , [INFO] , місце народження: г. Херсон и [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Пересуха Курской области, 24 февраля 1989 г зареєстрували шлюб, прізвище заявниці після укладення шлюбу [PERSON] » по батькові зазначено [PERSON] . Відповідно до картки платника податків, пенсійного посвідчення, Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи по батькові заявниці [PERSON] . З диплому серії [NUMBER] , виданого Костромським текстильним технікумом 01.07.1983 року реєстраційний № 693, вбачається, що він виданий на ім`я « [PERSON] » (російською мовою). До матеріалів справи заявницею надано паспорт громадянина України [NUMBER] на ім`я [PERSON] , запис російською мовою: [PERSON] . Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, належить [PERSON] , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні по батькові заявниці, яке не може бути усунуто іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації її прав. Враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved