Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовує\~тим,\~що 17.07.2020\~року між\~АТ «УКРСИББАНК»\~та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №96556526000,\~відповідно до\~умов якого\~АТ «УКРСИББАНК» надало відповідачу кредит в сумі 49930,93 грн., шляхом перерахування в безготівковій формі на транзитний рахунок банку, а відповідач зобов`язалася в\~порядку,\~та на\~визначених договором\~умовах, повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка платежів, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий не пізніше 17.07.2022 року. 27.09.2021 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» було укладено договір факторингу №220, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між кредитором та позичальником, перейшло до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ». 05.10.2021 року АТ «УКРСИББАНК» направило до [PERSON] повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №96556526000 від 17.07.2020 року до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» . 17.04.2025 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до [PERSON] була направлена вимога про необхідність сплатити заборгованість по кредиту протягом 30 календарних днів. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 05.06.2025 року у позичальника утворилася загальна сума заборгованості за договором №96556526000 від 17.07.2020 року в розмірі 39438,35 грн., яка складається: 31049,97 грн. - простроченої заборгованості за основним боргом; 8388,38 грн. прострочена заборгованість за комісією, яку позивач просив стягнути на свою користь з відповідача. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 29.08.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Балашов В.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] ,\~будучи\~належним\~чином\~повідомленою\~про\~дату,\~час та\~місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалася, заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності не подавала. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.07.2020 року між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №96556526000. Пунктом 2.1 договору передбачено, що банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та правил. Відповідно п.п.3.1.-3.11. договору сума кредиту за договором становить 49930,93 грн. Надання кредиту здійснюється у термін не пізніше ніж 30 календарних днів з моменту підписання договору. Кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме: в сумі 49930,93 грн. на погашення суми заборгованості позичальника за кредитом, наданим позичальнику банком на підставі договору про надання споживчого кредиту 94499764000, шляхом перерахування в безготівковій формі на транзитний рахунок банку № [NUMBER] . Повернення кредиту, плати за кредит, інших платежів здійснюється у відповідності з Правилами на рахунок № [NUMBER] в АТ «УКРСИББАНК», або на умовах договірного списання, передбаченого цим договором та Правилами. Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтет них платежів відповідно до Графіка платежів, що викладений у додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий не пізніше 17.07.2022 року. Розмір ануїтетного платежу становить 3279 грн. Розмір першого платежу може відрізнятись від розміру наступних платежів, розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятись від розміру попередніх. Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 17 числа (включно) кожного місяця. Процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 0,00001% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 7,00001% річних. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у договорі, і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Нарахування процентів здійснюється в порядку передбаченому Правилами. Позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов цього договору та додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Підписавши договір позичальник засвідчив, що він особисто ознайомлений з правилами і тарифами банку, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com.; отримав від банку інформацію про умови кредитування згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про споживче кредитування» (п.4.3. договору). Відповідно до додатку № 1 до договору №96556526000 від 17.07.2020, передбачено щомісячну комісію за управління кредитом, яка нараховується з варіантів: щомісячна комісія за управління кредитом 2,4% від суми кредиту (включається до суми ануїтетного платежу); комісія за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) і використанні кредиту (разом) 0% річних від суми кредиту наданого на споживчі цілі; комісія за управління кредитом при здійсненні переплати за ініціативою позичальника комісія розраховується, як різниця між сумою фактично сплаченого позичальником останнього ануїтетного платежу та сумою останнього ануїтетного платежу згідно графіку платежів, але не більше 10 грн.; комісія за надання послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу 500 грн.; комісія за розрахунково касове обслуговування (РКО) згідно тарифів. 27.09.2021 року між ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» та АТ «УКРСИББАНК» було укладено Договір факторингу №220, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №220 від 27.09.2021 року, під №7 в ньому зазначено право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №9655652600 від 17.07.2020 в сумі 39438,35 грн. 05.10.2021 року АТ «УКРСИББАНК» направило до [PERSON] повідомлення про відступлення прав вимоги за договором №96556526000 від 17.07.2020 року до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ». 19.04.2025 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» на адресу [PERSON] за №1375 від 17.04.2025 р. було надіслано вимогу, в якій вимагали погасити заборгованість за кредитним договором №9655652600 від 17.07.2020 року у розмірі 39438,35 грн. протягом 30 календарних днів з дати відправки цієї вимоги. Згідно з\~наданим\~позивачем розрахунком\~заборгованості,\~ [PERSON] в зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань, за кредитним договором №96556526000 від 17.07.2020 року, станом на 05.06.2025 року, має заборгованість у розмірі 39438,35 грн. з яких: 314049,97 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом; 8388,38 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. У ч.2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. За змістом ч.4 ст.263 ЦПК України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Однак, відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання нею своїх зобов`язань за вищевказаним договором, як на користь первісного кредитора, так і на користь позивача ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», до якого перейшло право вимоги за вказаним договором. Ураховуючи, що позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 314049,97 грн., яка складається із простроченої заборгованості за основним боргом. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми комісії в розмірі 8388,38 грн., суд зазначає наступне. Так, додатком № 1 до договору від 17.07.2020 та графіком платежів передбачено щомісячну сплату позичальником комісії за управління кредитом в розмірі по 1198,34 грн. У постанові від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Ураховуючи вищезазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості зі сплати комісії є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню (на 78,73%), відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог, понесені ним судові витрати у розмірі 1907,16 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial