Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтований наступним. Сторони перебували в шлюбі з 22.03.2011 року по 20.09.2013 року. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Барського районного суду від 20.09.2013 року шлюб розірвано. Діти проживають разом із матір`ю. Відповідач зі своїми дітьми не спілкується, матеріально не забезпечує, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Не дбає про фізичний, духовний стан дітей. Позивач [PERSON] просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Мурис О.А. надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду. Представник Служби у\~справах дітей\~Барської міської\~ради Вінницької\~області у судове засідання не з`явилась, надала суду висновок органу опіки та піклування. Відповідач [PERSON] належно повідомлений про день розгляду справи в суді, але в судове засідання 19.09.2025, 21.11.2025 та 27.11.2025 не з`явився без поважної причини, не повідомив про причини своєї неявки, позову не оспорив, відзив на позов не надав. Тому суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача доведені та обґрунтовані і їх слід задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. Сторони перебували в шлюбі з 22.03.2011 року. У них народились дочка - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Батьком дітей є [PERSON] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Рішенням Барського районного суду від 20.09.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач [PERSON] тривалий час не бере жодної участі у вихованні та утриманні дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не провідує дітей, не цікавиться здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дітей. Відповідно до довідки Митківської гімназії з дошкільним підрозділом Барської міської ради батько [PERSON] , контакту із навчальним закладом не підтримує, успіхами дітей не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Відповідно до довідки Кузьминецького старостинського округу від 13.06.2025 року № 240 та акту обстеження, батько дітей [PERSON] не спілкується зі своїми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , участі у їх вихованні та розвитку не приймає. Орган опіки та піклування Барської міської ради розглянув матеріали про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку Органу опіки та піклування в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним позбавити їх батька [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», а саме п. 16 згідно якого ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 по справі «Савіни проти України» зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Оцінивши докази у їх сукупності, судом беззаперечно встановлені обставини, які свідчать про самоусунення відповідачем від виконання батьківських обов`язків та відсутність інтересу до життя та майбутнього дітей. Таким чином, провівши ретельний аналіз обставин справи, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення його батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що відповідатиме інтересам дітей та узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п. 48 рішення від 18.12.2008 № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п. 65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини». За викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів дітей, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дітей. На підставі викладеного і

Outcome: approved