Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс»,\~в інтересах якого діє представник А.Паладич, звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № 7337971 від 17.02.2023 в розмірі 28000,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі також\~ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», первісний кредитор) та [PERSON] укладений договір позики № 7337971 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) (далі також - Договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Договору, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (далі - сума позики) в сумі 7000,00 грн, на погоджений умовами Договору строк (надалі - строк позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до розділу 2 Договору позика надається строком на 30 днів. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», свої зобов`язання за Договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні позики. Виконання первісним кредитором умов договору підтверджується наданими стороною позивача письмовими доказами. В свою чергу відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, допустив істотні порушення умов договору, не повернув кошти, які були йому надані у вигляді позики відповідно договору та не сплатив відсотки за користування позикою. Окрім цього зауважує, що згідно із отриманою від первісного кредитора інформацією відповідач в загальній кількості 3 рази оформлював договори позики у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», попередні договори були повністю виконані, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання договору позики. 28.08.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ ТОВ «Росвен Інвест Україна» (на теперішній час ТОВ «Свеа Фінанс») (далі також\~новий кредитор) укладений договір факторингу № 01.02-47/23. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-47/23, право вимоги заборгованості [PERSON] за Договором позики №7337971 перейшло до позивача. Відповідач не виконував умови договору, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за основним боргом - 7000 грн, за відсотками - 21000 грн, разом - 28000 грн. За наведених обставин просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ТОВ «Свеа Фінанс»до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове\~засідання представник\~позивача ТОВ «Свеа Фінанс»не з`явився, у прохальній частині позовної заяви, а також у поданому до суду клопотанні просив суд розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Будучи належним чином повідомленим про судове засідання, зокрема і шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відповідач [PERSON] \~ в судове засідання не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву не скористався, заяв чи клопотань від нього не надходило. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши зібранні по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 17.02.2023 уклали договір позики №7337971, відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у розмірі 7000 гривень строком на 30 днів до 19.03.2023. Сторони погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту, яка є додатком №1 до договору та відповідно до якої проценти за весь строк користування кредитом становлять 1837,50 гривень за весь строк кредитування. Договір підписаний відповідачем 17.02.2023 одноразовим ідентифікатором 77bYDKytmd. Позивачем надано паспорт споживчого кредиту, якій містить умови кредитування. Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №КД-000012843/ТНПП від 24.02.2025, товариство підтвердило прийняття до виконання та завершення платіжної операції від 17.02.2023 на суму 7000 грн на карту, номер платежу 1d994f8а-869-49b8-а799-с53а940530bс; сума 7000.00 грн; отримувач Земледух Роман - ЕПЗ номер [NUMBER] . ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Росвен інвест Україна» (фактор, нині ТОВ «Свеа фінанс») 28.08.2023 уклали договір факторингу №01.02-47/23, згідно якого клієнт відступає (передає) фактору, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до п.п. 3.1.3 Договору факторингу право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості за договорами позики. Відповідно до витягу з Реєстру боржників, який є додатком до договору № 01.02-47/23, право вимоги заборгованості [PERSON] за Договором позики №7337971, яка станом на дату відступлення склала 28000 грн, перейшло до позивача. Позивачем надано платіжну інструкцію № 9273 від 29.08.2023 про перерахунок позивачем ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 918879,93 грн за договором факторингу. Відповідно до розрахунку ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість [PERSON] за кредитним договором №7337971 станом на 28.08.2023 28000,00 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 7000 грн, за відсотками - 21000 грн. Згідно із частиною першою\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Враховуючи приписи статей\~3,\~11,\~12 Закону України «Про електронну комерцію». Судом першої інстанції вірно визначено, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19 підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині». Згідно із частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга\~статті 1056-1 ЦК України). Згідно з частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статті 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~статті 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлено, що ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 17.02.2023 в електронній формі уклали договір позики №7337971 на суму 7000 грн на 30 днів. Факт перерахунку позивачем коштів підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», яка досліджена судом та не спростована відповідачем. Згідно\~із\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої\~статті 516 ЦК України\~якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша\~статті 1077 ЦК України). Як встановлено\~судом, право вимоги по договору позики №7337971 на підставі договору факторингу, який уклали ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа фінанс») 28.08.2023 № 01.02-47/23 перейшло до позивача, що підтверджується змістом договору, реєстром прав вимог та платіжною інструкцією, які досліджені судом. Також, суд зазначає, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої\~статті 1048 ЦК України\~і охоронна норма частини другої\~статті 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16 (пункт 6.28). На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту, кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до\~статті 625 ЦК України\~у розмірі, встановленому законом або договором. Як видно із розрахунку позивача за договором від 17.02.2023 №7337971, позивачем нараховувалися відсотки поза межами строку кредитування - 30 днів, на суму 19162,50 грн, що не узгоджується з Правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20. Відтак, суд вважає правомірними нарахування відсотків за кредитним договором від 17.02.2023 №7337971 тільки в межах строку кредитування та у розмірах, передбачених договором на суму 1837,50 гривень. Положеннями\~частини першої\~статті 1049 ЦК України\~визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу приписів частини другої\~статті 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 611 Цивільного кодексу України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, серед іншого, сплата неустойки. Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18). Враховуючи ту обставину, що [PERSON] в повному обсязі не повернув кредитні кошти, не сплачував погоджені договором відсотки, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором позики № 7337971 від 17 лютого 2023 року в сумі 8837,50 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 7 000,00 грн; заборгованість за відсотками 1837,50 грн. Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 265 від 11.08.2025, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Отож, на підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 764,57 грн (8837,50 х 2422,40 : 28000,00), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial