Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та учасників справи. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що [INFO] помер [PERSON] батько позивача. Після смерті батька відкрилась спадщина, а саме: житловий будинок [ADDRESS] разом з належними до нього господарськими спорудами по [ADDRESS] ; житловий будинок [ADDRESS] . У встановлений законом термін позивач та його брат [PERSON] звернулись у Стрийську державну нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини та 02.10.2023 між ними було укладено договір про розподіл спадкового майна. Згідно даного договору [PERSON] , який помер [INFO] , перейшов у власність будинок [ADDRESS] та декілька земельних ділянок, а позивачу [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , однак останньому у оформленні спадщини та видачі свідоцтва на спадкове майно було відмовлено державним нотаріусом, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи. Таким чином, позивач позбавлений можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку на житловий будинок, а тому просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] не скористалася правом на подання відзиву. Інших заяв по суті справи, виключно в яких, в силу вимог ч. 1 ст.\~174\~ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Заяви (клопотання) учасників справи, процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 05.09.2025 головуючим у справі визначено суддю Валовін Ю.В. /а.с. 36/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.09.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 25.09.2025. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 37/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.09.2025 закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.10.2025 /а.с. 48/. 14.10.2025 у судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявив клопотання про витребування у Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області копії спадкової справи № 437/2023, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Протокольною ухвалою від 14.10.2025 суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів та відклав розгляд справи на 20.11.2025 /а.с. 54-55/. 06.11.2025 від Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області надійшла копія спадкової справи № 437/2023, заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] /а.с. 58 а.с. 72/. Розгляд справи по суті відбувся 20.11.2025 за участі позивача [PERSON] та його представника [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що позов визнають та просять його задовольнити. Відповідно до ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що неявка відповідачів не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів щодо предмету спору, та враховуючи визнання позову відповідачами, такий слід задовольнити. За наслідком судового засідання 20.11.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та визначив час його проголошення 25.11.2025 о 15:15 год. 25.11.2025 учасники справи не з`явились на проголошення рішення суду. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~244\~ЦПК України\~після судових\~дебатів суд\~оголошує про\~перехід до\~стадії ухвалення\~судового рішення\~та час\~його проголошення\~в цьому\~судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. Згідно з\~ч.\~4,\~5\~ст.\~268\~ЦПК України\~у разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або у\~разі розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи\~суд підписує\~рішення (повне\~або скорочене)\~без його\~проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи вищенаведене, дата ухвалення рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є дата складення повного судового рішення 25.11.2025. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено та підтверджується копією свідоцтва про смерть, що [INFO] помер [PERSON] , про що 04.04.2023 зроблено відповідний актовий запис № 129 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с. 6/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. 02.10.2023 [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадщини, зареєстрований у реєстрі за № 2517 та посвідчений державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області Костур У.Т., відповідно до якого [PERSON] переходить на праві власності житловий будинок разом із належними до нього господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] /а.с. 26/. Судом встановлено, що 14.02.1989 рішенням загальних зборів уповноважених колгоспу імені Шевченка № 1, який погоджено рішенням виконавчого комітету Гірненської сільської Ради народних депутатів Стрийського району, вирішено надати [PERSON] земельну ділянку для будівництва житлового будинку в с. Гірне від сусідки [PERSON] площею 0,08 га /а.с. 27-28/. Згідно з рішення виконавчого комітету Гірненської сільської ради № 10 від 28.03.2007 вбачається, що новозбудованим будинкам по [ADDRESS] присвоєно нумерацію парними числами, зокрема, [PERSON] [ADDRESS] , [PERSON] № 28 /а.с. 73/. Крім того, довідкою виконавчого комітету Грабовецько-Дулібівської сільської ради Стрийського району Львівської області № 12-15-1/538 від 15.10.2025 підтверджується те, що [PERSON] , який помер [INFO] , належав новозбудований житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с. 74/. Згідно з технічним паспортом на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] , виготовленим ФОП [PERSON] 04.12.2023 на замовлення позивача, будинковолодіння складається з житлового будинку «А-2», загальною площею 323,1 кв.м, житловою 125,8 кв.м., ворота № 1, огорожа № 2, водо колонка к /а.с. 10-23/. Відповідно до довідки ФОП [PERSON] № 40 від 04.12.2023 вартість житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , становить 946\~677,00 грн /а.с. 24/. Судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Стрийським МРВ УМВС України у Львівській обл. 20.04.2001, що позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , відтак відноситься до спадкоємців першої черги спадкування за законом. Іншими живими спадкоємцями вказаної черги є відповідачі: дружина спадкодавця [PERSON] та дочка [PERSON] /а.с. 7-9, зворотна сторона а.с. 64/. Оглядом витребуваної копії спадкової справи № 437/2023 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено факт звернення позивача [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, укладення договору про поділ спадщини, отримання свідоцтв на частину майна та відмову від спадщини відповідача [PERSON] по справі, зокрема, на користь [PERSON] . Відповідач [PERSON] не зверталась до нотаріуса щодо прийняття спадщини /а.с. 59-72/. Крім цього, в поданих заявах відповідачі [PERSON] , [PERSON] визнали позов, проти його задоволення не заперечили /а.с. 49-50, 51-53/. Судом встановлено, що державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , що позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати свої спадкові права /а.с. 67/. Відтак судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб спадкоємців. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як роз`яснено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, іншу споруду. Згідно з ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, згідно з ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінка доказів та висновки суду за результатами розгляду справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми, оскільки такі містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог та підтверджують наявність підстав для задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що позивач отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі такого; позивач є спадкоємцем першої черги за законом майна його батька [PERSON] , який помер [INFO] , відповідачі позовні вимоги визнали, проти задоволення позову не заперечили, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Суд враховує, що відповідно до принципу диспозитивності в порядку ст. 13\~ЦПК України суд зобов`язаний розглядати справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, а тому судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем на його вимогу.

Outcome: approved