Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус ХМНО Алієва Маргарита Ілгарівна, про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , як рідним братом та сестрою; визнання [PERSON] спадкоємцем п`ятої черги після смерті [PERSON] . В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] померла [INFO] , на підтвердження чого надається свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Першим відділом ДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Приватним нотаріусом ХМНО Назаровою О. С. 19.07.2023 видано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. У витязі зазначено, що спадкодавцем є [PERSON] , [INFO] , місце народження: Республіка Білорусь, Мінська область, Любанський р-н, к-п БВО (Білоруський воєн. окр.). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її рідний брат [PERSON] . 19.07.2023 [PERSON] подано заяву, якою він відмовився від спадщини на користь племінника спадкодавця [PERSON] , [INFO] . Підпис [PERSON] засвідчено приватним нотаріусом ХМНО Назаровою О.С., заяву зареєстровано в реєстрі за номером 1153. [PERSON] є сином [PERSON] , про що зазначено у свідоцтві про народження № [NUMBER] , зареєстрованого Старобельським РАЦС Ворошиловградської обл. УРСР 30.10.1981. Згідно з витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 07.08.2024 змінено місце зберігання та приватного нотаріуса, у якого зберігається справа № 10/2023, наразі справа зберігається у приватного нотаріуса ХМНО Алієвої М. І. 03.02.2025 приватним нотаріусом ХМНО Алієвою M. І. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] , а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки не доведено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Першим відділом ДРАЦС у м. Харкові СМУМЮ. На підтвердження родинних відносин спадкодавця [PERSON] та [PERSON] як рідних брата та сестри позивач надав такі документи: - посвідку про народження № А-4661009, видану нотаріусом 9-ї Харківської державної нотаріальної контори, з якої вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьки: [PERSON] та [PERSON] , місце народження: Любанський БОВО БССР, Мінська обл. - 03.04.1980 [PERSON] складено автобіографію, у якій зазначено зокрема склад сім`ї, а саме: батько [PERSON] , мати [PERSON] , брат [PERSON] . - фотографії з весілля позивача, на якому були присутні [PERSON] та [PERSON] . Позивач перебував у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , шлюб розірвано 26.05.2010, згідно зі свідоцтвом, яке видано Комінтернівським відділом РАЦС ХМУЮ 26.05.2010, серія [NUMBER] . 26.11.2024 [PERSON] надано письмові пояснення, в яких вона зазначає, що була особисто знайома з рідною сестрою батька свого колишнього чоловіка. У поясненнях зазначено, що у квітні 2007 року [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] приїздила до [PERSON] на дачу, на підтвердження пояснень долучається відповідне фото. Також, надано пояснення [PERSON] , який є хрещеним батьком сина Позивача, та який був знайомий зі [PERSON] та з його рідною сестрою [PERSON] . З огляду на вищевикладене позивач стверджує, що є рідним племінником [PERSON] та є спадкоємцем п`ятої черги. Позивач зазначає, що прийняв спадщину у встановленому законом порядку та строк. Проте, не в змозі документально підтвердити факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] , як рідних брата і сестри, бо документи про народження [PERSON] не збереглися. Наразі, позивач позбавлений можливості оформити права на спадщину після смерті [PERSON] , що зумовило звернення до суду. 31.03.2025 через "Електронний суд" від Харківської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у своєму відзиву відповідач вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволено, виходячи з наступного. Відповідач зазначає, що копія автобіографії, на яку посилається позивач як на доказ, неналежної якості, що виключає змогу безпомилково встановити його реквізити та зміст. Також не підтверджено, що наданий документ складено власноруч померлою. За змістом фотографій, на які посилається позивач, як на докази родинних відносин, неможливо дійсно встановити місце та дату їх створення, конкретно ідентифікувати зображених на них осіб. Також звертає увагу, що виклик та допит свідків здійснюється в порядку, встановленому ЦПК України. З урахуванням наведеного, надані письмові пояснення осіб не є належними та допустимими доказами та не можуть бути використані під час судового розгляду. Інших доказів того, що позивач є племінником [PERSON] , не надано. Отже, відповідач вважає, що в матеріалах цієї справи відсутні будь-які належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту родинних відносин [PERSON] та [PERSON] . Заходів щодо встановлення факту родинних відносин у позасудовому порядку, шляхом звернення до компетентних органів Міністерства юстиції, архівних установ тощо, позивачем не вжито. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.03.2025 клопотання представника про витребування спадкової справи задоволено. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 13.05.2025 року підготовче засідання закрито. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити у задоволені позовних вимог. Представник третьої особи надіслала заяву, в якій просила розглядати справу беї її участі. Суд, вислухавши пояснення учасників, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , яке видане Першим відділом ДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом ХМНО Назаровою О.С., 19.07.2023 проведено реєстрацію в спадковому реєстрі. Згідно із заявою, засвідченою приватним нотаріусом ХМНО Назаровою О.С., [PERSON] після смерті [PERSON] , [INFO] , відмовився від спадщини на користь племінника спадкодавця [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , батьками якого записані, [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Згідно із свідоцтвом про народження № [NUMBER] , [PERSON] є сином [PERSON] , зареєстрованого Старобельським РАЦС Ворошиловградської обл. УРСР 30.10.1981. Згідно із посвідкою про народження № [NUMBER] , виданої нотаріусом 9-ї Харківської державної нотаріальної контори, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого записані, батько - [PERSON] та мати - [PERSON] , місцем народження: Люботинський БОВО БССР, Мінська область. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Першим відділом ДРАЦС у м. Харкові СМУМЮ, [PERSON] помер [INFO] . Згідно з копією паспорта серії: [NUMBER] [PERSON] був зареєстрований за адресою, [ADDRESS] . Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 лютого 2025 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або спорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з правилами ст. 1220 ЦУ України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть. Згідно з приписами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу\~(ст. 1258 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1265 ЦК України\~у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.. Відповідно до п. 4.3, 4.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів державної реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин, а також документи, видані органами іноземних держав, які посвідчують такі факти. Згідно з п. 14.4 Порядку 296/5 свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Отже, за відсутності документа, який підтверджує родинний зв`язок між спадкоємцем та спадкодавцем, або наявності суперечностей у первинних документах (свідоцтво, актовий запис про народження тощо), які унеможливлюють встановити родинні зв`язки між спадкоємцем та спадкодавцем, нотаріус не має права видати свідоцтво про право на спадщину за законом. При цьому, Порядок 296/5 визначив можливість підтвердження родинних зв`язків рішенням суду, яке набрало законної сили, за відсутності інших документів, передбачених п. 4.4 Порядку. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до\~ст. 78 ЦПК України\~суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З наданих позивачем документів вбачається, що батьком позивача є [PERSON] . Разом з цим, надані документи не підтверджують наявності родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] . З метою обґрунтування факту родинних відносин, позивач посилається на автобіографію, складену [PERSON] . Разом з цим, копія такого документу неналежної якості, виключає змогу безпомилково встановити його реквізити та зміст. Також не підтверджено, що наданий документ складено власноруч померлою. З пояснень представника позивача копія автобіографії отримана в електронному вигляді, а тому не є копією, зробленою з оригіналу документу, і не є належним чином завіреним документом. З таких підстав не може розглядатися судом як допустимий доказ. За змістом фотографій, на які посилається позивач, як на докази родинних відносин, не можливо дійсно встановити місце та дату їх створення, конкретно ідентифікувати зображених на них осіб. Надані копії письмових пояснень третіх осіб не є показаннями свідків, оскільки виклик та допит свідків здійснюється в порядку встановленому ЦПК України. Судом було задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків, але свідки так і не були допитані, оскільки не з`явились до залу судових засідань, як і до приміщень інших судів для допиту. Отже стороною позивача не доведено факт родинних відносин, докази на які посилається позивач не доводять ті обставини, на які посилається позивач. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. З огляду на викладене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовної заяви позивача [PERSON] до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус ХМНО Алієва М.І. про встановлення факту родинних відносин та визнання спадкоємцем. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір вважати сплаченим позивачем.

Outcome: dismissed