Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

28.10.2025 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання. Позов мотивує тим, що відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду з відповідача [PERSON] , стягувалися аліменти на утримання їхньої дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 25 жовтня 2025 року їхня дочка [PERSON] стала повнолітньою. Відповідно з цього часу припиняється стягнення на неї аліментів, але вона навчається на 1-му курсі денного відділення першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, факультету історії, педагогіки та психології Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка. Навчання буде закінчуватися 30.06.2029 року. Відповідач добровільно надавати гроші на дочку, яка навчається, не буде, а їй самій важко утримувати їхню повнолітню дочку. Своїх грошей дитина не має, бо навчається стаціонарно, заробити не може, а для навчання необхідні чималі кошти, на книжки, на проїзд, на харчування, одяг та все інше, яке необхідне для гідного життя. В той час коли відповідач має та може надавати кошти на їхню повнолітню дочку, так як він є військовослужбовцем, має хорошу заробітну плату. Ухвалою від 03.11.2025 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 25.11.2025. Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу. 11.11.2025 від відповідача надійшов відзив на позов. Позов визначає частково. Погоджується сплачувати 1/10 частину всіх видів заробітку щомісячно до закінчення донькою навчання. Вказує, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] у якому у них народилось двоє дітей, яких він зобов`язаний утримувати. Його обов`язок по утриманню дітей повинен становити не менше 1/3 частини доходу. Вважає, що рівень його грошового забезпечення як військовослужбовця буде достатнім для забезпечення потреб дитини в розмірі 1/10 частини всіх видів доходу. Крім цього, їхня з позивачкою дочка вже користується пільгами від того, що її батько має статус учасника бойових дій. 14.11.2025 від позивачки надійшла відповідь на відзив. Вказує, що не погоджується з аргументами відповідача, викладеними у відзиві. Вона є приватним підприємцем, платить податки, на її утриманні є її малолітня дочка від другого шлюбу. Судячи з того, що відповідач бажає, щоб лише 1/10 частину його доходів стягували на дочку [PERSON] , то її вклад, як матері, все одно буде набагато більшим, бо за весь час, коли стягувалися аліменти на неї, він не надав жодних лишніх коштів дочці, не купив жодної речі, всі ці обов`язки лежали на ній та її теперішньому чоловікові. На даний час ціни на продукти харчування, одяг, проїзд у громадському транспорті, окрім того саме навчання як книжки, зошити, все, що необхідне для повноцінного розвитку та навчання також потребує чималих коштів, тому просить стягувати аліменти у зазначеному нею розмірі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке. Матеріалами справи встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження Серія [NUMBER] . Згідно довідки Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка №220 від 08.10.2025 року [PERSON] навчається на першому курсі (бакалаврського) рівня вищої освіти, факультету історії, педагогіки та психології Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка.Термін навчання з 01.09.2025 до 30.06.2029. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Вимогами ст. 199 СК України зазначено, що якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальну допомогу, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Звертаючись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на період навчання, обов`язком позивача є доведення необхідності надання допомоги на період навчання, розмір необхідної допомоги, тобто що потрібно покрити витрати пов`язані саме з навчанням. Такі висновки відображені й практиці Верховного суду, зокрема Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 635/1139/17. «позивачі не довели існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є їх процесуальним обов`язком, не надали будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у них потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо).» З довідки Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка №220 від 08.10.2025 відомо, що [PERSON] навчається за кошти державного бюджету. Згідно з свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , [PERSON] з 02.04.2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Вони є батьками двох дітей: [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, ще мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки з якою проживає повнолітня дитина, яка є приватним підприємцем та має а утриманні ще одну неповнолітню дитину, і відповідача - платника аліментів (є військовослужбовцем, перебуває у іншому шлюбу та має на утриманні двох неповнолітніх дітей). При цьому, суд враховує рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, матеріальний стан позивача та відповідача, те, що навчання дитини провдиться за кошти державного бюджету, а тому враховуючи вимоги розумності та справедливості визначає аліменти на навчання у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до дня закінчення навчання у Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23-х річного віку, при умові навчання, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи вік та матеріальні потреби, можливості відповідача. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивача чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Що стосується стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20) та від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19 (провадження № 61-14735св20). Згідно наявних у матеріалах справи Договору від 27 жовтня 2025 року укладеного між адвокатом Сушко О.С. та [PERSON] , Акту виконаних робіт та Квитанції №105 від 27 жовтня 2025 року встановлено факт погодження сторонами та надання позивачу послуг правової допомоги на суму 1500 грн. Стороною відповідача заперечень щодо розрахунку розміру судових витрат не подано. Оскільки позовні вимоги задоволено, з відповідача на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача 1500,00 грн понесених витрат на правову допомогу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивачка звільнена від сплати судового збору, а відповідач є учасником бойових дій (посвідчення серія [NUMBER] ), судовий збір у даній справі слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved