Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

18.08.2025 позивач подав до суду позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що перебував в шлюбних відносинах з [PERSON] , від яких народився син [PERSON] [INFO] . Оскільки на час народження дитини він з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебував, актовий запис про народження дитини був вчинений у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням внести зміни в актовий запис про народження дитини, однак відповідач ігнорувала прохання позивача. На кінці лютого 2022 року Відповідач віддала сина на утримання Позивачу. Наразі [PERSON] проживає разом з Позивачем. Позивач визнає [PERSON] сином, дбає про нього, та повністю займається його вихованням та розвитком. Висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду за № 46767 від 27.02.2025, встановлено, що вірогідність біологічного батьківства між Позивачем та дитиною [PERSON] складає не менше 99, 99%, тобто, [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вимоги позовної заяви, небажання відповідача у добровільному порядку зареєструвати своє батьківство, позивач просить суд визнати, що він. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 04.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Відповідачка відзив не подала, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомила, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідачка не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, правом подання відзиву не скористалася, інших заяв, клопотань не подала, ухвала про відкриття провадження по справі, позовна заява з додатками, судові повістки, направлені відповідачу поштовим зв`язком, повернулись на адресу суду не врученими адресату., з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України свого представника в судове засідання не направив, був повідомлений про місце, день та час слухання справи. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , на підтвердження чого до суду подано копію свідоцтва про народження, актовий запис про народження № 710 від 12.03.2014, місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області. Матір`ю дитини є відповідачка - [PERSON] , громадянка України. Відомості про батька дитини були внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до Висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження, проведеного медико-генетичним центром «Mama Papa», від 27.02.2025 за № 46767 встановлено, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99, 999999%. Для проведення експертного дослідження, 26.08.2025 у відповідача [PERSON] були відібрані зразки букального епітелію, що підтверджується копією Акту відбирання зразків букального епітелію за 04.02.2025 за № 46767, на якому маються підписи позивача та працівника, який робив забір біологічного матеріалу. Маються відомості, що особу [PERSON] перед відібранням зразків було встановлено за паспортом громадянина України. Аналогічні зразки були відібрані від дитини, що підтверджується даними про об`єкти дослідження, де зазначено, що на експертне дослідження надано біологічні зразки наступних осіб: [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] , які були отримані лабораторією в двох цілісних, непошкоджених паперових конвертах. Про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста та відмову без поважних причин від виконання покладених обов?язків за статтями 384,385 Кримінального Кодексу України експерт попереджений, про що мається підпис експерта у відповідній графі експертного дослідження. Товариство з обмеженою відповідальністю «МАМА ПАПА» внесено до бази Ліцензійного реєстру МОЗ України суб`єктів господарювання, які провадять господарську діяльність з медичної практики, про що до суду подано копію Витягу. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved