Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Представник ТОВ «Новий Колектор» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № УКФ-261224-2 від 26.12.2024. На виконання умов договору складено реєстр № 1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 1039-8646 від 01.02.2022 на залишок основної суми кредиту, відсотки, нараховані за користування кредитом, та інші передбачені договором платежі. Боржником за зазначеним договором є [PERSON] . Позивачем направлено відповідачці повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та вимогу про сплату заборгованості. Між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (правонаступником якого є ТОВ «Новий Колектор») та [PERSON] 01.02.2022 укладено кредитний договір № 1039-8646, відповідно до умов якого позичальниці надано кредит у розмірі 6200,00 грн. Позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 43834,00 грн, яку він просив стягнути з відповідачки, а також судовий збір. Ухвалою суду від 22.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 20.10.2025 відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки заборгованість за кредитом значно перевищує суму нарахованих процентів. Представником позивача 30.10.2025 подано відповідь на відзив, згідно якої вказує, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а суми зазначені у розрахунку заборгованості такими, що відповідають умовам Договору. Тому просить позов задовольнити. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.02.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1039-8646 у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору відповідачці було надано кредит у розмірі 6200 грн. Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] електронним ідентифікатором та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. Перерахування грошових коштів у сумі 6200 грн [PERSON] підтверджується долученою до справи довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування 01.02.2022 коштів на банківську картку № [NUMBER] через банківську систему EasyPay. Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 26.12.2024 у [PERSON] наявна заборгованість за Договором №1039-8646, яка становить 43834 грн, з яких 6200 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 37634 грн - сума прострочених платежів по відсотках. 26.12.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Новий Колектор» було укладено Договір факторингу №УКФ-261224-2, згідно з яким ТОВ «Новий Колектор» набуло право вимоги до боржника [PERSON] на всі суми, відступлені йому ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №УКФ-261224-2 від 26.12.2024, ТОВ «Новий Колектор» набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 43834 грн, з яких 6200 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 37634 грн - сума прострочених платежів по відсотках. Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд зазначає, що відповідно до статей 512, 514, 516, 1077-1080, 1084 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні може відбуватися внаслідок відступлення права вимоги, правонаступництва чи інших підстав, установлених законом, і не потребує згоди боржника, якщо інше не передбачено договором або законом. За договором факторингу новий кредитор набуває права первісного кредитора в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу прав. Отже, позивач правомірно набув право вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. [PERSON] користувалася кредитними коштами та виконувала свої зобов`язання за кредитом неналежним чином, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. У зв`язку із тим, що відповідач отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначені в договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення із [PERSON] заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved