Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування заявленої позовної вимоги у позовній заяві зазначено, що сторонами з 14 вересня 2022 року зареєстровано шлюб з відповідачкою, Макарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб на бланку серії [NUMBER] , актовий запис №119. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження на бланку серії [NUMBER] , актовий запис № 47. Дитина проживає разом з відповідачкою, спору щодо місця проживання не має. З 10 липня 2025 року подружжя разом не проживає, сторони не ведуть спільний побут та бюджет. Спір по поділ майна відсутній. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. У зв`язку з цими обставинами, стосунки поступово погіршувались. Будь-які спроби примиритися не принесли бажаних результатів, оскільки у позивача з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Таким чином, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та подальше спільне проживання є неможливим. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області 17.10.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного з повідомленням (викликом) сторін. 07.11.2025 року від відповідачки до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення питання про розірвання шлюбу. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 14 вересня 2022 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Макарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб на бланку серії [NUMBER] , актовий запис №119. Прізвище дружини, після одруження змінено на [PERSON] . (а.с. 13). Від шлюбу, сторони у справі мають 1 дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.05.2023 року. Спору про поділ майна заявлено не було. Відповідачем [PERSON] визнаються позовні вимоги про розірвання шлюбу, про що подано окрему заяву. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, вони не ведуть спільне господарство, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Враховуючи зазначені норми права та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., сплачений ним під час звернення з позовом до суду, а інші 50 % судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved