Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача боргу за спожиті послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії в сумі 40 322,48 грн, та витрат понесених при сплаті судового збору, в обґрунтування якого зазначає, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , яка забезпечувалась послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надавав позивач. Із 01.12.2017 року по 01.09.2025 року відповідач не сплачувала за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS] та забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії. Заборгованість за надані послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії станом на 01.09.2025 року складає 40 322,48 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до положення п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч. 1 ст. 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (п.18 Правил). Як передбачено ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання, згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи те, що квартира [ADDRESS] , в якій зареєстрований відповідач забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, однак відповідач порушує свій обов`язок щодо оплати наданих послуг, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість в сумі 40 322,48 грн. на користь позивача. В частині стягнення судових витрат, слід зазначити наступне. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується\~статтею 141 ЦПК України. Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з урахуванням вимог\~Закону України «Про судовий збір»\~та\~ст. 141 ЦПК України, відповідачі, звільнені від сплати судового збору, як інваліди ІІ групи, на яких не може бути покладено обов`язок щодо відшкодування судових витрат понесених позивачем, тобто такі витрати мають компенсуватися позивачу за рахунок держави.

Outcome: approved