Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

08.11.2023 року представник позивача [PERSON] звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із згаданим вище позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав, посилаючись на наступні обставини. З 23.03.2012 року [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось, шлюб між ними розірвано 21.02.2014 року, донька залишилась проживати разом з матір`ю. На підставі рішення суду від 27.02.2014 року з [PERSON] на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі частини від усіх видів його доходів щомісяця. Рішенням суду від 17.03.2014 року також з відповідача були стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини доходів відповідача щомісяця. Дитина сторін [PERSON] має вроджену ваду серця та генетичну патологію синдром [PERSON] . З травня 2013 року відповідач проживає окремо від доньки та взагалі не цікавиться її життям. Він не виконує жодних батьківських обов`язків, жодного разу не відвідав дитину, не поцікавився її здоров`ям, не знає які навчальні заклади вона відвідує. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачкою самостійно, без участі та підтримки відповідача. [PERSON] не проявляє ніякої зацікавленості в подальшій долі своєї доньки, не телефонує, не дарує подарунків на день народження, не піклується про її моральний та фізичний розвиток, про її здоров`я та лікування, матеріально не забезпечує, має велику заборгованість по аліментам. З огляду на викладене вище, позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON] . Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання, зобов`язано третіх осіб надати на адресу суду затверджений висновок щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.43-45). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.04.2024 року зупинено провадження у справі у зв`язку з мобілізацією відповідача до лав ЗСУ (а.с.73-74). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.01.2025 року ухвалу суду від 23.04.2024 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.97-98). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2025 року закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду (а.с.115-116). Сторони в судове засідання не з`явились. 26.11.2025 року позивачка та її представник [PERSON] направили до канцелярії суду заяви про розгляд справи без їх участі, кожна окремо, на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити (а.с.132,133). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення за місцем його реєстрації судової повістки з рекомендованим повідомленням, що підтверджується поштовим конвертом (а.с.131), який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відзиву на адресу суду у встановлений законом строк не направив, причину неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Крім того, в матеріалах справи наявна інформація, що [PERSON] з 24.03.2025 року самовільно залишив військову частина [NUMBER] (а.с.125). Представник третьої особи [PERSON] 26.11.2025 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.134). 16.02.2024 року від Служби в справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, просять прийняти законне рішення в інтересах дитини, підтримують свій висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с.49). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до положень ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, оскільки відсутні заперечення позивача щодо заочного розгляду справи. Справа\~розглядалась без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. \~ Як встановлено в\~судовому засіданні,\~ позивачка та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.02.2014 року шлюб між подружжям було розірвано, дитина залишилась проживати разом з матір`ю (а.с.9). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] в розмірі частини від усіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Крім того, за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.03.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів відповідача щомісяця, починаючи з моменту подачі позову і до 21.09.2015 року (а.с.11). Свої аліментні зобов`язання відповідач не виконує. Згідно наданого державним виконавцем Тамарою Перепелятниковою розрахунку, станом на 01.10.2023 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дитини складає 250 060,00 грн. (а.с.13-14). Згідно наданого державним виконавцем Ілоною Скакун розрахунку, станом на 01.10.2023 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дружини складає 11 788,37 грн. (а.с.16). [PERSON] не виявляє бажання займатись вихованням своєї дитини, її життям не цікавиться, не відвідує, матеріально не забезпечує, не проявляє ніякої зацікавленості в подальшій долі своєї доньки. Своїх батьківських обов`язків не виконує, про стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини не піклується. Згідно довідки сімейного лікаря [PERSON] , комунікація щодо здоров`я дитини [PERSON] , виклик лікаря, візити на прийом відбуваються лише через матір - [PERSON] (а.с.18). В довідці №86 від 14.05.2021 року, наданій КЗО «Нікопольський навчально-реабілітаційний центр «Ніка» ДОР», зазначено, що [PERSON] не бере участі в житті дитини, не приводить її до закладу, не забирає, не відвідує батьківські збори (а.с.24). Згідно довідки №14 від 03.04.2020 року, наданої КДНЗ (ясла-садок) №56 «Усмішка», [PERSON] не бере участі у житті доньки [PERSON] , з дитячого садка не забирає, не відвідує батьківські збори (а.с.22). Крім того, Службою в справах дітей Нікопольської міської ради надані пояснення № 223 від 15.03.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] . В поясненнях зазначено, що [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов`язками, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не створює умови для отримання нею освіти (а.с.65-66). Як вбачається з матеріалів справи, позивачка разом з донькою зареєстрована в будинку [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади (а.с.36,38). Але у зв`язку з тим, що Нікопольська територіальна громада перебуває в зоні активних бойових дій, позивачка разом з дитиною була змушена виїхати до більш безпечного місця та зареєструвалась як внутрішньо переміщена особа в [ADDRESS] , про що свідчать відповідні довідки ВПО (а.с.30,31). Згідно наданого висновку від 06.02.2024 року, Служба в справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації також вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав (а.с.50-51). Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не бере участі у її навчанні, вихованні, не забезпечує її матеріально, не цікавиться її здоров`ям, що негативно впливає на фізичний та моральний розвиток дитини.\~\~ Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України). Згідно ч.1\~ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Інтереси дитини захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також згідно ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 2\~ст.\~27\~Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 311/563/20. При вирішенні даної справи, суд враховує також і практику ЄСПЛ, зокрема у справі "М.С. проти України" від 11.07.2017 року, вказано на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 року у справі "Мамчур проти України"). \~Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дітьми, водночас ухилення від виконання батьківських обов`язків є в силу закону підставою для позбавлення батьківських прав. Суд наголошує, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині\~\~права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними\~\~і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. \~На думку суду, за відсутності доказів щодо наявності між дитиною та батьком зв`язку, який визначається як сімейне життя, відсутність взагалі протягом тривалого часу будь-якого контакту внаслідок такої свідомої поведінки відповідача, позбавлення його батьківських прав не становитиме втручання в значенні пункту 2\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~у право відповідача на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції. \~ \~Суд вважає висновки Служби в справах дітей Нікопольської міської ради та Служби в справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації обґрунтованим, в них наведено достатньо підстав та аргументів, які вказують на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дитини. \~\~\~\~З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач без поважних причин свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими\~ст. 150 СК України, за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини [PERSON] , без поважних причин залишив її без батьківської уваги та турботи, при цьому наявна відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною, а отже поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ч. 1\~,2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.14 ч.2 ст.3 та п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved