Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини разом з [PERSON] , яка померла [INFO] . Свою заяву обґрунтовує наступним, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2010, актовий запис №14989. Заявник [PERSON] є падчеркою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] та копією свідоцтва про народження [PERSON] . [PERSON] є єдиною спадкоємицею майна своєї мачухи - [PERSON] з якою проживала разом до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] . 12.05.1998 батько заявниці [PERSON] одружився з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] . Пізніше заявниця вийшла заміж та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] . Після смерті батька було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.08.2002, відповідно до якого спадкоємцями майна [PERSON] є його мати - [PERSON] , його дружина [PERSON] та його дочка, заявниця - [PERSON] , що мешкають в [ADDRESS] . Заявниця [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1999 року по теперішній час, а померла [PERSON] була зареєстпрована також в даному будинку з 1998 року по дату смерті, що підтверджується копією довідки Дільниці по експлуатації житла №913 Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом`янського району м. Києва №586/1 від 25.05.2006 та копією будинкової книги. Зазначає, що після смерті [PERSON] вона займалась організацією та проведенням її поховання та всі витрати пов`язані з цим взяла на себе, що підтверджується копією договору - замовлення №14.666.3 на організацію та проведення поховання від 16.08.2010 та додатком до нього, накладною №91 від 17.08.2010, довідкою про поховання померлого громадянина на кладовищі м. Києва №146663 від 17.08.2010, довідкою про причини смерті від 16.08.2010. У подальшому заявниця - [PERSON] як єдина спадкоємиця після смерті [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Дев`ятої київської державної нотаріальної контори з заявою про те, що вона приймає спадщину за законом після смерті [PERSON] . Державним нотаріусом Дев`ятої київської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] № [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається з нерухомого майна у вигляді 1/4 частини будинку за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Заявниця [PERSON] з метою оформлення спадкових прав звернулась до Дев`ятої київської державної нотаріальної контори, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.01.2025, відповідно до якої, державний нотаріус Русіна Н.О. дійшла висновку, що видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] неможливо, оскільки спадкоємиця, [PERSON] , не може підтвердити свої родинні відносини, а саме факт проживання однією сім`єю з померлою. Враховуючи викладене, а також оскільки спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт у позасудовому порядку неможливо, [PERSON] вимушена звернутися до суду з заявою, щодо встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що заявниця [PERSON] та її мачуха [PERSON] , яка померла [INFO] , проживали однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . 13 травня 2025 року ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні, витребувано від Дев`ятої київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №127/2011, щодо майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засіданні заявниця та її представник не з`явились. Від представника заявниці - адвоката Удовиченка Д.Г. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заяву підтримав, просили суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Київської міської ради у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином. Представник Київської міської ради у своєму відзиві просив ухвалити по справі рішення на підставі наявних в матеріалах справи документів та розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності заінтересованої особи. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено. У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України). З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив обставини та дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» 30 травня 2007 року №7 встановлено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Так, заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2010, актовий запис №14989. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається з нерухомого майна у вигляді 1/4 частини будинку за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] як єдина спадкоємиця після смерті [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Дев`ятої київської державної нотаріальної контори з заявою про те, що вона приймає спадщину за законом після смерті [PERSON] . У подальшому державним нотаріусом Дев`ятої київської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] № [NUMBER] . [PERSON] з метою оформлення спадкових прав звернулась до Дев`ятої київської державної нотаріальної контори, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.01.2025, відповідно до якої, державний нотаріус Русіна Н.О. дійшла висновку, що видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] неможливо, оскільки спадкоємиця, [PERSON] , не може підтвердити свої родинні відносини, а саме факт проживання однією сім`єю з померлою. Згідно заяви, [PERSON] є падчеркою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] та копією свідоцтва про народження [PERSON] . Заявниця є єдиною спадкоємицею майна своєї мачухи - [PERSON] з якою проживала разом до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] . Вбачається, що 12.05.1998 батько заявниці [PERSON] одружився з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] . На той час заявниці було 15 років. Пізніше заявниця вийшла заміж та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Заявниця зазначила. що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після смерті батька було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.08.2002, відповідно до якого спадкоємцями майна [PERSON] є його мати - [PERSON] , його дружина [PERSON] та його дочка, заявниця - [PERSON] , що мешкають в [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, заявниця [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1999 року по теперішній час, а померла [PERSON] була також зареєстрована в даному будинку з 1998 року по дату смерті, що підтверджується копією довідки Дільниці по експлуатації житла №913 Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом`янського району м. Києва №586/1 від 25.05.2006 та копією будинкової книги. Як вбачається з матеріалів справи, всі витрати, пов`язані з похованням та поминами [PERSON] , взяла на себе заявниця, що підтверджується копією договору - замовлення №14.666.3 на організацію та проведення поховання від 16.08.2010 та додатком до нього, накладною №91 від 17.08.2010, довідкою про поховання померлого громадянина на кладовищі м. Києва №146663 від 17.08.2010 року, довідкою про причини смерті від 16.08.2010 року. З матеріалів спадкової справи, яка надійшла на запит суду, вбачається, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Тобто, основною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено наступне, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного Кодексу про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 березня 2023 року у справі № 372/3321/19 (провадження № 61-10538св22) належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Час відкриття спадщини, відповідно до приписів ст.1220 ЦК України, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього кодексу). Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право. У відповідності до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 8 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. З огляду на викладені обставини, заява про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved