Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор П» (далі ТОВ «Фактор П») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитним договором №\~003/01114/11/20 від 06.11.2020 року в розмірі 22\~506,05 грн, а також судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що 06.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сенс Кредит» (далі ТОВ «Сенс Кредит») і [PERSON] укладено кредитний договір №\~003/01114/11/20. За умовами цього договору відповідачу надано кредит на суму 10 000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності. ТОВ «Сенс Кредит» виконало свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, надавши [PERSON] грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. Поряд з цим, відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Однак, внаслідок порушення умов кредитного договору №\~003/01114/11/20 від 06.11.2020 року, право грошової вимоги за яким згодом перейшло до позивача, неповернення кредитних коштів, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ\~«Фактор П» становить 22 506,05\~грн, з яких 10\~000,00 грн тіло кредиту, 12\~506,05 грн проценти за користування кредитом. З огляду на наведені обставини просять стягнути із [PERSON] вказаний розмір заборгованості, а також судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 08.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі. Представник ТОВ «Фактор П» Христюк І. В. у судове засідання не з`явилася, разом з позовом заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,26.11.2025 року повторно не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав. Положеннями ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 26.11.2025 року постановлено провести заочний розгляд в цій справі та ухвалити заочне рішення. Суд встановив такі обставини. 06.11.2020 року між ТОВ «Сенс Кредит» (кредитодавець) і [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 003/01114/11/20 (далі кредитний договір). Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 10\~000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Згідно з п. 1.2 кредитного договору сторони підтвердили, що правовою основою для укладення цього договору є заява на видачу кредиту, надана кредитодавцем 06.11.2020 року та підписана позичальником, що подається в додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (надалі заява про видачу кредиту). Сума кредиту, яка зазначена в договорі, надається позичальнику в готівковій формі у національній валюті України (п. 2.2 кредитного договору) Пунктом 2.3 кредитного договору передбачено, що кредит надається на умовах терміновості, повернення та платності. Відповідно до п. 2.5 кредитного договору днем надання кредиту вважається день отримання позичальником грошових коштів від кредитодавця. Підпунктом 4.1.1 п. 4.1 кредитного договору передбачено, що перебіг строку кредиту розпочинається з моменту підписання цього договору, перерахування (видачі) коштів позичальнику і складає 240 календарних днів. Згідно з п. п. 4.1.2 п. 4.1 кредитного договору тип процентної ставки фіксована. Строки кредиту, проценти та неустойка, зазначені в договорі, залишаються незмінними протягом усього періоду дії кредитного договору. Розмір ануїтетних платежів (тіло кредиту і проценти), терміни нарахування та сплати визначаються згідно з графіком платежів, що подається в додатку № 2 до цього договору (п. п. 4.1.3 п. 4.1 кредитного договору). Підпунктом 4.1.4 п. 4.1 кредитного договору визначено, що сума щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 244,4064 % річних від суми кредиту з першого по 10 платіж та 801,9585 % річних з 11 до останнього платежу згідно з графіком платежів, у розрахунку зі сплатою кожні 15 днів 10,0441\~% з першого по 10 платіж та 32,9572 % з 11 до останнього платежу, за період дії договору 285,43 %. Згідно з п. 2.4, п. п. 4.1.8 п. 4.1 кредитного договору сплата суми кредиту та процентів здійснюється кожні 15 календарних днів у національній валюті шляхом внесення належних платежів у готівковій формі до каси кредитодавця або зарахування (перерахування) грошових коштів на поточний рахунок кредитодавця через банківську установу. Графіком платежів, що є додатком № 2 до кредитного договору, передбачено, зокрема, здійснення 16 платежів розміром 1411,00 грн кожен, строк кредиту 240 днів, дата першого платежу 21.11.2020 року. Відповідно до п. п. 4.1.7 п. 4.1 кредитного договору загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить: загальна вартість кредиту (в грошовому виразі) 22\~576\~грн; реальна річна процентна ставка по кредиту 285,43 %. За змістом п. п. 3.3.1., 3.3.2 кредитного договору позичальник зобов`язався виплатити кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором, а також дотримуватись умов здійснення кожного платежу відповідно до цього договору та графіку платежів, що подається в додатку № 2 цього договору. Дата платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається графіком платежів, що є невід`ємною частиною договору. Позичальник зобов`язався повернути суму кредиту та проценти нараховані за користування кредитом частинами у сумі та строки визначені в графіку платежів (п. п. 4.1.6 п. 4.1 кредитного договору). У силу п. п. 3.2.3 п. 3.2 вищевказаного договору його сторони погодили, що кредитодавець має право у будь-який момент передати свої права відповідно до цього договору третій стороні без додаткового письмового узгодження з позичальником , у зв`язку з чим розкривати уповноваженим представникам цієї особи інформацію про фінансове зобов`язання позичальника, стан його виконання та надавати відповідні документи, що необхідні для здійснення такого відступлення. На підтвердження надання [PERSON] кредитних коштів до позовної заяви долучено копію видаткового касового ордеру № 271 від 06.11.2020 року про видачу останньому 10\~000,00\~грн за кредитним договором № СК003/01114/11/20 від 06.11.2020 року. До позовної заяви, серед іншого, також долучено копії Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Сенс Кредит», затверджених наказом директора ТОВ «Сенс Кредит» № 1 від 06.04.2018 року, паспорта споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, стандартизована форма). 30.06.2021 року між ТОВ «Сенс Кредит» (клієнт) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фактор П» (далі ТОВ «Фактор П») (фактор) було укладено договір факторингу № 23-ФП-СК-202106, за умовами п. 1.1 якого клієнт зобов`язався відступити (передати), а фактор набути (прийняти) права вимоги за кредитними договорами з усіма змінами і доповненнями до них, перелік та обсяг яких визначено в додатку № 2 до цього договору. Сторони цього договору погодили, що права вимоги вважаються відступленими (переданими) та набутими (прийнятими) фактором з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі відступлених прав (п. 3.1 договору). Згідно з п. 3.5 договору з моменту відступлення (передачі) клієнтом факторові прав вимоги, фактор замінює клієнта у правовідносинах, що існують на дату укладення цього договору, в межах суми відступлених прав вимоги. На підтвердження відступлення на користь ТОВ «Фактор П» права вимоги за кредитним договором № 003/01114/11/20 від 06.11.2020 року до позовної заяви долучено акт приймання-передачі документів від 30.06.2021 року (додаток 1 до договору факторингу №\~23-ФП-СК-202106 від 30.06.2021 року), згідно з яким ТОВ «Сенс Кредит» передало, а ТОВ «Фактор П» прийняло кредитні справи, які підтверджують відповідні зобов`язання боржників за кредитними договорами, у тому числі зобов`язання [PERSON] за кредитним договором №\~003/01114/11/20, витяг з реєстру прав вимог (додаток 2 до договору факторингу №\~23-ФП-СК-202106 від 30.06.2021 року), а також акт приймання передачі відступлених прав від 30.06.2021 року (додаток 3 до договору факторингу №\~23-ФП-СК-202106 від 30.06.2021 року), підписані ТОВ «Сенс Кредит» і ТОВ «Фактор П». Зі змісту вищевказаного витягу з реєстру прав вимог (додаток 2 до договору факторингу №\~23-ФП-СК-202106 від 30.06.2021 року) видно, що ТОВ «Сенс Кредит» відступило ТОВ «Фактор П» право вимоги до [PERSON] за договором №\~003/01114/11/20 від 06.11.2020 року на загальну суму 22\~506,05 грн, з яких 10 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 12\~506,05 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Фактор П», заборгованість за кредитним договором № 003/01114/11/20 від 06.11.2020 року станом на 06.08.2025 року складала 22\~506,05 грн, з яких 10 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 12\~506,05 грн заборгованість за процентами. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Фактор П» слід задовольнити з огляду на такі підстави. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1055 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1\~ст. 207 ЦК України). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). За приписами ч.\~1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, що закріплений у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлено, що [PERSON] 06.11.2020 року уклав з ТОВ «Сенс Кредит» (первісний кредитор) кредитний договір № 003/01114/11/20, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача ТОВ «Фактор П». За умовами вказаного кредитного договору відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 10 000,00 грн на умовах строковості, платності та зворотності. Однак, отримавши кредит, [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість на загальну суму 22 506,05\~грн. Оскільки доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором суду не надано, а розмір заборгованості [PERSON] підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком, який відповідачем не спростовано, з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «Фактор П» заборгованість за кредитним договором № 003/01114/11/20 від 06.11.2020 року в розмірі 22 506,05\~грн, з яких 10\~000,00\~грн заборгованість за тілом кредиту, 12 506,05 грн заборгованість за відсотками. У силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню 2 422,40 грн сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved