Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 16.07.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Еліт фінанс" звернулося до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 12.11.2019 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем укладено кредитний договір №491014307 на суму 28\~008,06 грн. на строк 60 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39,90 % річних, в електронній формі в порядку, передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію». Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в сумі 43\~450,43 грн., з яких: 28 008,06 грн.\~заборгованість за тілом кредиту та 14\~242,37 грн.\~заборгованість за відсотками. 22.02.2021 року між AT «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» укладено договір факторингу, на підставі якого ТОВ «ФК ФОРТ» набуло прав вимоги за кредитним договором до відповідача. В подальшому, 23.02.2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та TOB «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, згідно якого TOB «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №491014307 від 12.11.2019 року, укладеним між AT «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.08.2025 позовна заява прийнята суддею до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначений розгляд справи. У судове засідання позивач свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надійшла заява про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки на адресу місця проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12.11.2019 року між АТ «Альфа - Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №491014307, відповідно до умов якого, [PERSON] було надано кредитні кошти у розмірі 28\~008,06 гривень на споживчі цілі, фіксована процентна ставка 39,90% річних, строком на 60 місяців. Відповідно до кредитного договору, попередньо ознайомившись з із усіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, із положеннями договорів та усіх додатків до них, відповідач прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що анкета-заява разом із тарифами, графіком платежів та паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. На виконання умов кредитного договору позивач свої зобов`язання щодо надання відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 23.02.2021 року заборгованість відповідача складає 43450,43 гривень і яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 28\~008,06 гривень та заборгованості за відсотками в розмірі 14\~242,37 гривень. 22.02.2021 року між АТ «Альфа - Банк» та ТОВ «ФК Форт» було укладено договір факторингу на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором. 23.02.2021 року між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ФК Еліт Фінанс». Таким чином, ТОВ «ФК Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від №491014307 від 12.11.2019 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно зі ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитору зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України, встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Еліт Фінанс» до [PERSON] , про стягнення заборгованості в зв`язку з тим, що укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості підтверджена документально і підлягає стягненню на користь позивача в розмірі 43\~450,43 грн. Судові витрати. Згідно із ч. 1ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 028,00 грн. сплаченого ним судового збору. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, дійшов такого висновку. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 9 200 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору №03-07/24 від 03.07.2024 року про надання правової допомоги, які і заявив до стягнення з відповідача. На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази: договір про надання правової допомоги №03-07/24 від 03.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс" та адвокатом Литвиненко О.І. (а.с.26-27); акт прийому-передачі наданих послуг до договору від 02.06.2025 року на загальну суму 9 200 грн (а.с.28).; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9438/10 від 18.09.2020 року виданого на ім`я Литвиненко Оксана Ігорівна (а.с.28 зв); платіжна інструкція від 10.06.2025 року, де платник ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс", отримувач адвокат Литвиненко О.І., сума платежу 9 200 грн, призначення: оплата згідно договору №03-07/24 від 03.07.2024 року про надання правничої допомоги. Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями\~ст. 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі\~ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2\~ЦПК України). Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. В частині 1ст. 137\~ЦПК України\~зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2\~ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4\~ст. 137 ЦПК України). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19. Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 9200 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату. В той же час, враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткової відмови у стягненні зазначеного розміру витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2 000 грн. Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. На підставі наведеного, ст.ст.525, 526, 610, 611, 1048, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: partial