Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

21 листопада 2025 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Свої вимоги заявниця обгрунтовує тим, що [INFO] в м. Луганськ Луганської області (згідно з свідоцтвом рф) померла її матір [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією рф та введенням воєнного стану, частина території, де відбулася смерть матері, перебуває в тимчасовій окупації, а встановлення факту смерті матері впливає на її майнові права та інтереси (зокрема, спадкування або оформлення документів). Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У серпні 2025 року вона звернулася до приватного нотаріуса з метою отримання спадщини, однак отримала усну відмову та роз`яснення права на звернення до суду. Посилаючись на те, що для проведення державної реєстрації смерті матері є об`єктивна перешкода у виді смерті матері на тимчасово окупованій території та, що вона не має змоги виїхати через небезпеку для свого життя і здоров`я для отримання оригіналів документів про смерть матері, а також, що встановлення даного факту необхідно їй для реєстрації факту смерті матері в органах державної реєстрації актів цивільного стану з отриманням свідоцтва про смерть, виданого відповідним державним органом України та реалізаціїї належних їй майнових прав як спадкоємиці в органах нотаріату, заявниця просила встановити факт смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] . Ухвалою від 21 листопада 2025 року заяву [PERSON] , заінтересована особа - Очаківська міська рада, про встановлення факту смерті було залишено без руху та надано заявниці строк для усунення її недоліків, які були усуненні 28 листопада 2025 року. Увалою від 28 листопада 2025 року, у зв`язку з усуненням недоліків заяви, відкрито окреме провадження та справу призначено до розгляду на 15 год. 00 хв. 28 листопада 2025 року. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заявниця просила розглядати справу за її відсутності про, що нею було зазначено в поданій заяві про встановлення факту смерті та крім того в ній заявниця зазначила, що заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Заінтересована особа - Очаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про причини неявки свого представника суд не повідомила. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Положеннями статей 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Питання про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Тобто, суд може застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН, у контексті як мінімум «реєстрація народжень, смертей і шлюбів», виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки встановлення цих фактів має істотне значення для реалізації низки прав людини, а саме в даному випадку громадянина України. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 235/2357/17. Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо реєстрації смерті, з метою захисту прав і свобод громадян України на тимчасово окупованих територіях, ніяким чином не легітимізує таку владу. Розгляд державними органами таких документів не означає визнання окупаційної влади. У той же час держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під контролем іншої держави. Документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 315 ЦПК України. Згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганської областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Указом Президента України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 07 лютого 2019 року затверджено межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях до якого включено місто Луганськ. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 вересня 2023 року виданного Артемівським відділом записів актів цивільного стану м. Луганска департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Луганскої Народної Республики, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Надеждівка Олександрівського району Донецької області, померла [INFO] , на тимчасово окупованій території України в м. Луганську, актовий запис про смерть № 3514 від 21 вересня 2023 року, що також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 11 вересня 2023 року (а.с 44-47). Згідно з копією паспорта серії [NUMBER] , що виданий 09 вересня 2000 року, Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області, [PERSON] , народилася [INFO] в с. Надеждівка Олександрівського району Донецької області, є громадянкою України, місцем її реєстрації є: [ADDRESS] (а.с. 41-42). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 травня 1964 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , є донькою [PERSON] , що підтверджуєються копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00054645164 від 07 листопада 2025 року, (а.с. 38-39). За вимогами ст.ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Виходячи з викладеного, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що заявниця не може в інший спосіб реалізувати своє право на реєстрацію факту смерті матері [PERSON] , суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та доведеність факту смерті останньої на тимчасово окупованій території України належними доказами, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до п. 21 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved