Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

01\~грудня\~2025 року адвокат Славінська Н.Л., в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, факту смерті на тимчасово окупованій території). Зазначила, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] в м. Шаргород Шаргородського району Вінницької області у сім`ї [PERSON] та [PERSON] . 13 березня 2012 року заявниця одружилася з [PERSON] та їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Вказаний шлюб розірвано за рішенням Шаргородського районного суду від 16 липня 2014 року. Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , 09 вересня 2014 року заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 15 листопада 2017 року заявниця одружилася з [PERSON] і їй при одруженні присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Таким чином, заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] , тому, в силу вимог ч. 1 ст. 317 ЦПК України, має право на звернення з вказаною заявою до суду. Вказує, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Шостаківка, Шаргородського району Вінницької області, помер [INFO] в м. Токмак Токмацької міської територіальної громади Пологівського району, Запорізької області, яке, згідно з розділом ІІ «Тимчасово окуповані\~Російською Федерацією\~території України»\~Переліку територій,\~ на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року за №376 (з наступними змінами), що затверджений у Міністерстві юстиції 11 березня 2025 року за №380/43786, віднесено до Переліку населених пунктів, які перебувають у тимчасовій окупації, і заходиться в окупації з 26 лютого 2022 року. На вказаній\~тимчасово окупованій\~території органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявниця [PERSON] не може провести реєстрацію смерті свого батька [PERSON] через відсутність лікарського свідоцтва про смерть встановленої форми. Так, факт смерті [PERSON] [INFO] у м. Токмак Запорізької області зафіксований у довідці про причини смерті, виданій 02 жовтня 2025 року керівником територіального відділу ЗАГС Токмакського району Управління ЗАГС Запорізької області, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] ; причина смерті гостра серцево-легенева недостатність, хронічна ішемічна хвороба серця, фібриляція передсердь постійна форма, тромбоемболія легеневої артерії, гіпертонічна хвороба ІІІ ст. постінфарктний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця. Крім цього, вказує, що окупаційним органом м. Токмак «99000013 Територіальним відділом ЗАГС Токмакського району Управління ЗАГС Запорізької області» 02 жовтня 2025 року видано свідоцтво про смерть [PERSON] , в якому зазначено дату смерті: [INFO] ; місце смерті: м. Токмак; номер актового запису про смерть: 170259900001301302001; дата складання актового запису: 2 жовтня 2025 року. Вказані довідка про смерть та свідоцтво про смерть [PERSON] видані органом, який створений на тимчасово окупованій території України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, всупереч законодавству України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~ органом державної реєстрації актів цивільного стану. 27 листопада 2025 року Шаргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті останнього. При цьому, зазначає, що вказаними вище довідкою та свідоцтвом про смерть окупаційного органу ДРАЦС зафіксовано факт настання смерті та причини настання смерті, тобто підтверджується факт настання смерті [PERSON] . Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України [PERSON] має для заявниці [PERSON] юридичне значення. Від встановлення факту смерті [PERSON] залежить право заявниці на реєстрацію смерті батька в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть останнього згідно з законодавством України, що є основною метою встановлення даного факту, а також є можливість заявниці в подальшому звернутися до органів нотаріату з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті батька та до державних органів з приводу виплати пенсійних виплат або допомоги на поховання. З огляду на викладене, представник заявниці просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Шостаківка Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, яка сталася 30 (тридцятого) вересня 2025 (дві тисячі двадцять п`ятого) року в місті Токмак, Пологівського району Запорізької області. Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі (а.с.17). Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, однак 01 грудня 2025 року від представника заявниці до суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи провести у відсутності заявниці та її представника (а.с.38). Представник Шаргородського\~відділу\~державної реєстрації\~актів\~цивільного\~стану у\~Жмеринському\~районі\~Вінницької області\~Хмельницького\~міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції\~Українив судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. 01 грудня 2025 року подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у відсутності представника, при винесенні рішення посилається на розсуд суду (а.с.39). Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою всіх учасників, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд доходить висновку про задоволення заяви, виходячи із наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] в м. Шаргород Вінницької області, що підтверджується копією паспорта та свідоцтва про народження. У свідоцтві про народження заявниці батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.5,7). Відповідно до копії рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 липня 2014 року у справі №152/1139/14, заявниця з 13 березня 2012 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . Вказаним рішенням суду розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шаргородського РУЮ Вінницької області 13 березня 2012 року за актовим записом №18 (а.с.8). Згідно з копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , 09 вересня 2014 року заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] 15 листопада 2017 року зареєстрували шлюб у Шаргородському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10). Згідно з копією паспорта серії [NUMBER] та військового квитка серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в с. Шостаківка Шаргородського району Вінницької області (а.с.11-18). Відповідно до копії довідки та свідоцтва про смерть факт смерті від 02 жовтня 2025 року, [PERSON] помер [INFO] у м. Токмак Запорізької області, внаслідок гострої серцево-легеневої недостатності, хронічної ішемічної хвороби серця, фібриляції передсердь постійної форми, тромбоемболії легеневої артерії, гіпертонічної хвороби ІІІ ст. постінфарктного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця (а.с.19-20). Згідно з копією домової книги по [ADDRESS] , виданої на ім`я [PERSON] , заявниця зареєстрована за однією адресою по [ADDRESS] , разом з покійним батьком [PERSON] (а.с.21-28). Відповідно до повідомлення №866-28.12-35 від 27 листопада 2025 року, Шаргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України рекомендовано заявниці звернутись до суду для встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , оскільки на тимчасово окупованій території документи про смерть видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров`я російської федерації, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану, не мають юридичної сили та не визнаються на території України (а.с.29-30). Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 1 ст.\~2\~та ч. 1 ст.\~4 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 1\~ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 4 ст.\~317, п. 8 ч. 1 ст.\~430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч. 2\~ст. 319 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Суд зазначає, що на час смерті м. Токмак Токмацької міської територіальної громади Запорізької області\~входить у перелік тимчасово окупованих територій, що визначені відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затверджених, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025\~№ 375 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за №380/43786 та на даний час є загальновідомим фактом, який, згідно ч. 3\~ст. 82 ЦПК України\~не потребує доказування. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявниці, при ухваленні рішення суду документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали справи, та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини,суд дійшов висновку, що надана в якості доказу копія свідоцтва про смерть, хоча і не є документом встановленої форми про смерть, водночас вважається доказом ,який достовірно свідчить про смерть особи у певний час і за певних обставин, а саме в м. Токмак Запорізької області, Україна, оскільки судом не встановлено іншого. Встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на реєстрацію смерті батька в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть останнього згідно з законодавством України, а також можливість заявниці в подальшому звернутися до органів нотаріату з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті батька та до державних органів з приводу виплати пенсійних виплат або допомоги на поховання. Рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть. Рішення підлягає негайному виконанню. В даному випадку заявниця звільнена від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відтак судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved