Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

19.05.2025 позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за договором про надання кредиту №474979-КС-004 від 29.03.2024 в розмірі 45497,90 грн, а також вирішити питання судових витрат. Мотивує позовні вимоги тим, що 29.03.2024 між ТзОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» укладено договір про надання кредиту №474979-КС-004, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 10000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування такими. 29.03.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 474979-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 5 000.00 грн. Вказав, що позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредитні кошти, однак останій свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Зазначив, що станом на 29.04.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 45497,90 грн, яка складається з: 12852,55 грн прострочених платежів по тілу кредиту, 32645,35 грн прострочених платежів по процентах. Ухвалою від 02.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи на 02.07.2025. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 17.06.2025 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, яким, заперечив позов, вважає його необгрунтованим та безпідставним. Відповідно до укладеного 29.03.2024 кредитного договору та додаткової угоди до первинного договору [PERSON] було надано 15000,00 грн. Згідно п.4 Угоди вказано, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 39144,49грн (із яких 15000 грн тіло кредиту та 21779,20 проценти). [PERSON] в межах виконання даного кредитного договору і додаткової угоди було сплачено 12250грн, про ці обставини і вказує позивач у позовній заяві. Таким чином, сума на яку міг би претендувати до стягнення позивач становить 26894,49грн. Однак позивачем нараховано борг 45497,90грн, тобто позивач нарахував проценти невідомо за які періоди та поза межами строку кредитування, що суперечить вимогам чинного законодавства. Вказує, що позивачем до позовної заяви долучено розрахунок нарахування та погашення кредиту за період з 29.03.2024 по 29.04.2025, який суперечить умовам договору. Дані обставини свідчать про необгрунтованість позову. Кредитодавець нарахував проценти поза межами строку кредитування. Як свідчить численна судова практика Верховного суду, нарахування процентів поза межами строку кредитування можлива лише на підставі ст. 625 ЦК України (де кредитор має право нараховувати 3% річних та інфляційні втрати або інший розмір процентів котрий визначений умовами договору). Також звертає увагу, що згідно п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦПК України у період дії воєнного стану, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу пені) за таке прострочення. Згідно ч.3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальний розмір кредиту сума коштів, які надані та\\або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит. В даному випадку відповідач отримала 15000грн, а повернути згідно умовами позову має 45497,90грн, що в кілька разів більше суми позики. Зазначає, що позивачем також не долучено жодного платіжного документу, яким підтверджується дата, час, сума та сам факт перерахування коштів [PERSON] . Таким чином, вважає позов необгрунтованим та просить в позові відмовити. 17.06.2025 позивач надав відповідь на відзив, якою звернув увагу суду, що у відзиві на позовну заяву сторона відповідача прямо не заперечує наступних юридичних фактів: укладення кредитного договору та додаткової угоди з позивачем; отримання кредитних коштів за кредитним договором та додатковою угодою (сторона відповідача лише зазначила, що позивач начебто не надав належних доказів перерахування кредитних коштів); здійснення платежів за кредитним договором; наявність заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вказує, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підписання договору (електронного правочину) за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора є належним та допустимим доказом на підтвердження укладення сторонами такого договору. Щодо перерахування позивачем на рахунок відповідача кредитних коштів у розмірі 10 000,00 грн та 5000,00 грн, то до позовної заяви була додана довідки щодо перерахування кредитних коштів, які була надані позивачу посередниками ТОВ «ПрофітГід» та ТОВ «ФК «Елаєнс», з яких вбачається, що позичальнику на його картку було здійснено перерахування кредиту платежами 10000,00 грн та 5 000,00 грн. Відповідач в підтвердження своїх доводів про начебто не отримання кредиту від позивача, міг просто надати суду виписку зі свого карткового рахунку в АТ «Універсал Банк». Перерахування кредитних коштів за кредитними договорами ТОВ «Бізнес Позика» відповідними посередниками відповідає положенням ст. 6 та ст. 9 Закону України "Про електронну комерцію", а вищевказані докази перерахування кредитних коштів є належними, допустимими та достатніми доказами перерахування кредитних коштів відповідачу за кредитним договором. Номер картки для перерахування коштів за кредитним договором був вказаний відповідачем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Також хочемо звернути увагу суду на те, що за кредитним договором не нараховувалася жодна неустойка у формі пені чи штрафів. Кредитодавець не нараховував проценти поза межами строку дії кредитного договору. Порушення позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту. Уклавши кредитний договір позичальник добровільно погодився з його умовами. Зазначає, що сторона позивача категорично не погоджується з твердженням сторони відповідача у відзиві на позовну заяву, що позивач начебто міг би претендувати на суму до стягнення у розмірі всього 26 894,49 грн. Просить позов задоволити в повному обсязі. 02.07.2025 та 05.09.2025 судове засідання не відбулося у зв`язку із невякою усіх учасників та зайнятістю головуючого судді у цей час розглядом іншої справи. 09.10.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «Універсал Банк». В судове засідання 24.11.2025 сторони не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, не повідомив суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подав, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Таким чином, відповідно до ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України\~судовий розгляд здійснюється на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 29.03.2023 ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 474979-КС-004 про надання кредиту. 29.03.2024 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №474979-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. У зв`язку\~із чим,\~29.03.2024\~між ТОВ\~«Бізпозика» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~№474979-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті кредитодавця. Відповідно до розділу 2 договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 10 000,00 гривень, строком на 24 тижні. Відповідно до п.2.4. стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15288411, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Строк дії договору до 13.09.2024. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту становить 1 500,00 грн. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Згідно з п. 3.2. Кредитного договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче. Згідно з п. 3.2.1. Кредитного договору у разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору. Згідно з п. 3.2.2. Кредитного договору сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору. Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного договору сторони на момент укладення Договору встановили орієнтований графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом кредитного договору графік платежів який передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Відповідно до п. 4.2.1. Позичальник зобов`язаний виконувати цей Договір у порядку та в строки (терміни), встановлені Договором. Згідно з п. 7.4.4. Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням. В подальшому 29.03.2024 ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] прийняття пропозиції (оферту) щодо укладення Додаткової угоди №1 до договору № 474979-КС-004 про надання кредиту (а.с.37-39). 29.03.2024 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) укладення Додаткової угоди №1 до договору № 474979-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с.34-36). Відповідно до додаткової угоди кредит збільшується на 5000 грн. Після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 15000 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 9231,61%; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 39144,49грн; комісія за надання додаткової суми кредиту 750,00 грн. П. 3.2.3 додаткової угоди було встановлено новий графік платежів. Всі інші умови договору, що не змінені Додатковою угодою залишилися чинними. З паспорта споживчого кредиту видно, що сума кредиту становить 10 000,00 грн; строк на який надається кредит - 24 тижні; мета отримання кредиту - на задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника; комісія за надання кредиту становить 1 500,00 грн; спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів; загальні витрати за кредитом - 16 040,00 грн; орієнтована загальна вартість кредиту - 26 040,00 грн; реальна річна процентна ставка - 9249,88% (а.с.29-33). З візуальних форм послідовності дій клієнта вбачається порядок дій здійснений сторонами кредитного договору щодо його укладення (а.с.40-41). Згідно із анкетою клієнта [PERSON] зазначено найменування позичальника, адресу реєстрації та проживання, документ, що посвідчує особу, телефон, адресу електронної пошти та номер банківського рахунку (а.с.42). Як вбачається із підтвердження директора ТОВ «ПрофітГід» О.Король щодо здійснення переказу грошових коштів в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника ТОВ «ПрофітГід» було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: платник - ТОВ «Бізнес Позика», код 41084239, номер транзакції - 41172-04884-04793, дата/час здійснення переказу коштів - 2024-03-29 о 15:54:49, сума переказу - 10 000,00 гривень, номер платіжної карти отримувача [NUMBER] , емітент платіжної карти отримувача MONOBANK, код авторизації - 864369, код RRN - 408915627518, призначення переказу - перерах. коштів [PERSON] , зг. до кредитного дог. №474979-КС-004 від 29.03.2024, Без ПДВ (а.с.55). Відповідно до довідки директора ТОВ «Еланєнс» від 04.05.2025 встановлено, що 29.03.2024 успішно проведений платіж в сумі 5000,00грн на номер карти [NUMBER] , банк карти отримувача MONOBANK, призначення платежу: перерах.коштів [PERSON] зг. дод. угоди від 29.03.2024 до кредитного дог. №474979-КС-004 від 29.03.2024 Без ПДВ. (а.с.44) З розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 474979-КС-004 від 29.03.2024 та довідки про стан заборгованості вбачається, що [PERSON] станом на 30.04.2025 має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 45497,90 грн, що складається із: - суми прострочених платежів по тілу кредиту 12852,55 гривень; - суми прострочених платежів по процентах 32645,35 гривень; - суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень; - суми прострочених платежів за комісією - 0,00 гривень (а.с.22-27,28). Крім того, на підтвердження укладення договору позивачем надано «Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» (а.с.45-64), копію паспорта [PERSON] № [NUMBER] (а.с.77-82), копію картки платника податків [PERSON] (а.с.83). 29.03.2024 позивач видав відповідачу кредит у розмірі 10 000 гривень та 5\~000 гривень на картковий рахунок [NUMBER] , який вказаний відповідачем, що підтверджується рухом коштів по картці від 15.10.2025 за період 29.03.2025 наданою АТ «Універсал Банк». Також згідно повідомлення АТ «Універсал Банк» БТ/Е-15814 від 20.10.2025 встановлено, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну карту № [NUMBER] . З розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 474979-КС-004 від 29.03.2024 та довідки про стан заборгованості вбачається, що [PERSON] станом на 30.04.2025 має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 45497,9 грн, що складається із: - суми прострочених платежів по тілу кредиту 12852,55 гривень; - суми прострочених платежів по процентах 32645,35 гривень (а.с.22-27;28). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України в становлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому, в ч.1 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Як вбачається з матеріалів справи, договір №474979-КС-004 про надання кредиту від 29.03.2024 та додаткову угоду до договору від 29.03.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено у вигляді електронних документів із застосуванням електронного підпису. Зі змісту договору встановлено, що [PERSON] при його оформленні зазначила свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, електронну адресу, адресу місця реєстрації (проживання), номер телефону, номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати кошти, про що також зазначено у анкеті заяві. [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого позикодавець надіслав останній за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор, який заявник використала для підтвердження підписання договору та додаткової угоди. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже підписанням договору №474979-КС-004 про надання кредиту від 29.03.2024 та додаткової угоди до даного договору від 29.03.2024 [PERSON] підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Без вчинення вказаних вище дій, зокрема надання особистих даних для оформлення кредитного договору, у тому числі номеру телефону та/або та електронної пошти для отримання одноразового ідентифікатора, такі правочини не були би укладені. З урахуванням наведеного, беручи до уваги те, що [PERSON] не оспорює у судовому порядку факт укладення кредитного договору та додаткової угоди до нього, суд дійшов висновку, що кредитний договір та додаткову угоду до нього укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Подібні правові за змістом висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20, від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21. Із матеріалів справи вбачається, що на виконання кредитного договору № 474979-КС-004 від 29.03.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» було видано [PERSON] кредитні кошти у сумі 10000,00 грн, здійснивши переказ коштів відповідачу на банківський рахунок відповідача, що підтверджується Підтвердженням ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів на суму 10000 грн. 29.03.2024 [PERSON] на карту № [NUMBER] згідно договору №474979-КС-004 від 29.03.2024 та повідомленням АТ «Універсал Банк» наданим згідно ухвали суду, яким встановлено, що на ім`я [PERSON] була емітована банківська платіжна карта [NUMBER] і відповідно\~до руху\~по рахунку\~даної карти\~29.03.2024\~ [PERSON] \~поступило 10000,00\~грн.\~На виконання\~додаткової угоди\~№1\~до кредитного\~договору №\~474979-КС-004\~від 29.03.2024\~ Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Бізнес\~Позика» було\~видано [PERSON] \~ кредитні\~кошти у\~сумі 5000,00\~грн,\~здійснивши переказ\~коштів відповідачу\~на банківський\~рахунок відповідача,\~що підтверджується довідкою директора ТОВ «Еланєнс» від 04.05.2025 щодо проведення платежу в сумі 5000,00грн на номер карти [NUMBER] , банк карти отримувача MONOBANK, призначення платежу: перерах.коштів [PERSON] зг. дод. угоди від 29.03.2024 до кредитного дог. №474979-КС-004 від 29.03.2024 Без ПДВ та повідомленням АТ «Універсал Банк», яким встановлено, що на платіжну карту [NUMBER] [PERSON] 29.03.2024 поступило 5000,00 грн. \~ \~ \~ \~Таким чином, належними та допустимии доказами підтверджено отримання відповідачем коштів за кредитним договором № 474979-КС-004 від 29.03.2024 та додаткової угоди №1 до даного кредитного договору, чим спростовується твердження представника відповідача. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Оцінюючи доводи сторони відповідача стосовно нарахування відсотків, суд виходить з такого. Представник відповідача зазначив, що згідно п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦПК України у період дії воєнного стану, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобовязання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу пені) за таке прострочення. Згідно ч.3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки та інших платежів, що підялгають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Суд вважає необґрунтованим покликання сторони відповідача на п.18\~Прикінцевих та\~Перехідних положень\~ЦПК України та приписи\~ч. 3 статті 21 Закону України «Про споживче кредитування»\~як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог у частині нарахування відсотків, оскільки указані норми регулюють порядок визначення у кредитних договорах стягнення і неустойки (штрафу, пені), тоді як у цій справі відповідач помилково просить застосувати зазначені норми до нарахування відсотків, які погоджені умовами підписаного договору та додаткової угоди. Позивачем надано розрахунок заборгованості, з якого встановлено, що з 29.03.2024 до 03.05.2024 проценти за користування кредитом нараховувалися відповідно до п.2 договору за зниженою процентною ставкою за кредитом: в день 1,15288411%. Згідно з п. 3.2.2. Кредитного договору сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору. Відповідно до п. 2.4. Договору стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000%, фіксована. Тому з 04.05.2024 до 13.09.2024 проценти за користування кредитом нараховувалися відповідно до п.2.4. Договору за ставкою 2,00000000%. Згідно п.2.13. Договору дата повернення кредиту 13.09.2024. Таким чином розрахунок заборгованості відповідає умовам договору та додаткової угоди №1 до договору та нарахований в межах строку дії договору, чим спростовується твердження представника відповідача. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату нею заборгованості, про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором та додаткової угоди у добровільному порядку. Розрахунок заборгованості, наданий ТОВ «Бізнес Позика» по кредитному договору № 474979-КС-004 від 29.03.2024 та додаткової угоди №1, повністю відповідає умовам договору та вимогам законодавства, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь позивача суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 12852,55 грн та суми прострочених платежів по процентах 32645,35 грн., відтак позовні вимоги щодо стягнення тіла кредиту та нарахованих відсотків підлягають задоволенню. Окрім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved