Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Семененко С.М., звернулась в суд з позовом до Великоберезовицької селищної рада про визначення додаткового строку два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування вимог позивач вказала, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , яка у шлюбі не перебувала та дітей не мала. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на квартиру за [ADDRESS] . У липні 2025 року вона випадково знайшла у квартирі заповіт, складений [PERSON] в її корить. У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту в її користь. 09 вересня 2025 року звернувшись до нотаріуса із заявою щодо оформлення спадщини, отримала відмову, у зв`язку з пропуском строку. Інші спадкоємці відсутні. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, зокрема таких як необізнаність спадкоємця про наявність заповіту. Посилаючись на наведене, відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, просила задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 відкрито провадження у справі за правилами загального провадження. Витребувано у нотаріальної контори інформацію щодо відкриття спадкової справи. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 жовтня 2025 року, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. Попередньо адвокат Семененко С.М. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відзиву на позов не подав. Судом встановлено, що квартира за [ADDRESS] , належала на праві власності [PERSON] , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №28037954 від 17.11.2010 року та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17.11.2010 року виданим Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 11 жовтня 2021 року старостою Острівського старостинського округу Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №2-42, яким на випадок своєї смерті заповіла належну їй квартиру [PERSON] . Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) за № 82886042 від 14.10.2025 року, вказаний заповіт є чинний. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 липня 2024 року, виданим Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району, про що зроблено актовий запис за №109. Спадкові справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводились, що підтверджується інформаційною довідкою із спадкового реєстру за № 82886020 від 14.10.2025 року. Як встановлено із довідки Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області за №428 від 08.09.2025 року, [PERSON] була зареєстрована та проживала одна до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Підгайної І.В за №257/01/16 від 09 вересня 2025 року, 09 вересня 2025 року позивачка [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Нотаріусом повідомлено про пропуск строку для прийняття спадщини та право на звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 1261 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 686/5757/23 від 26 червня 2024 року вказала, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права; - втім це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини; - спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування). Встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці за законом чи за заповітом спадщину не приймали, спадкова справа не заводилась Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , строк для прийняття спадщини розпочався 09 липня 2024 року і завершився 09 січня 2025 року. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся 09 вересня 2025 року. Як на поважність причин пропуску строку позивачка посилається на те, що їй не було відомо про наявність заповіту в її користь. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, незначний термін пропуску позивачем строку прийняття спадщини, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, суд вважає, що вказані обставини у сукупності слід визнати поважними причинами пропуску строку. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи суд вважає, що позивачка пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, а тому їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] - два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили. При цьому, судом враховано, що не визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини порушуватиме права позивача, як єдиного спадкоємця за заповітом, який бажає прийняти спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved