Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

24 вересня 2025 року до Локачинського районного суду Волинської області з Пустомитівського районного суду Львівської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Бізнес\~Позика" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 12 вересня 2025 року позивач звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про\~стягнення заборгованості за кредитним договором.\~Свої позовні\~вимоги мотивує\~тим,\~що 08.11.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 377567-КС-008 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором в якості аналогу власноручного підпису позичальника у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Вказує, що ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 10000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісію у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами про надання грошових коштів у кредит. Стверджує, що позивач перерахував грошові кошти на банківську картку позичальника, зазначену ним при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів. Однак, відповідач кредитних зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, у результаті чого станом на 31.07.2025 року утворилася заборгованість у розмірі 21050,57 грн, з яких: 10000 грн - заборгованість по тілу кредиту, 9550,57 грн - заборгованість по процентах та 1500 грн - заборгованість за комісією. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути\~з відповідача\~ [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Бізнес\~Позика"заборгованість за кредитним договором №\~377567-КС-008 від 08 листопада 2022 року у розмірі 21050,57 грн та судові витрати у розмірі 2422,4 грн. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 29 вересня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 29.10.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано в АТ КБ \~«ПриватБанк» первинні документи бухгалтерського обліку, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок [PERSON] . Розгляд справи відкладено до 27 листопада 2025 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 74 на звороті). Одночасно, у позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 9 на звороті). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 08 листопада 2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 377567-КС-008 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» за допомогою одноразового ідентифікатора UA-7431 (а.с. 20-23). Відповідно до умов договору ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» (п. 2.1 договору). Сторони обумовили строк кредиту 8 тижнів (п. 2.3 договору); стандартну процентну ставку 2 % в день, знижену процентну ставку 1,19585000 в день, фіксована (п. 2.4 договору); комісію за надання кредиту 1500 грн (п. 2.5 договору); загальний розмір наданого кредиту 10000 грн (п. 2.6 договору); строк дії договору до 03.01.2023 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 16520 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 25013,14\~%. Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою, вказаною у п. 2.4 договору, на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів (п. 3.2 договору). Пунктом 3.2.3 договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. 08 листопада 2022 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 377567-КС-008 про надання кредиту (а.с. 24-27). Відповідач 08 листопада 2022 року прийняв (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 377567-КС-008 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою (а.с. 28-31). З візуальної форми послідовності дій клієнта встановлено послідовність дій [PERSON] щодо укладення електронного договору № 377567-КС-008 від 08 листопада 2022 року та його підписання одноразовим ідентифікатором UA-7431 (а.с. 32-33). Зі змісту анкети клієнта слідує, що [PERSON] зазначено адресу його проживання, паспортні дані, РНОКПП, телефон та електронну пошту, номер банківського рахунка для перерахування коштів, що є підтвердженням здійсненої ним процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 34). З паспорта споживчого кредиту вбачається, що сума/ліміт кредиту за договором становить 10000 грн, строк кредиту 8 тижнів, комісія за надання кредиту - 1500 грн, загальні витрати за кредитом 6520 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 16520 грн, реальна річна процентна ставка 25013,14% (а.с. 18-19). На підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача позивач надав лист-підтвердження ТАС Pay, у якому зазначено про успішність переказу коштів 08\~листопада 2022 року на суму 10000 грн, номер платіжної картки [NUMBER] , призначення платежу: перерахування коштів [PERSON] згідно кредитного договору №\~377567-КС-008 від 08 листопада 2022 року (а.с. 35). Факт перерахування\~коштів підтверджується\~також інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 05.11.2025 року за №20.1.0.0.0/7-251103/88553-БТ, згідно з якою на ім`я [PERSON] було емітовано карту № [NUMBER] , 08.11.2022 на вказану карту була зарахована сума в розмірі 10\~000 грн, про що свідчить виписка АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.\~78-82). Відповідно до розрахунку заборгованості та довідки про стан заборгованості за договором № 377567-КС-008 про надання кредиту від 08 листопада 2022 року станом на 31\~липня 2025 року, загальна заборгованість [PERSON] становить 21050,57 грн з яких: 10000\~грн - заборгованість за кредитом, 9550,57 грн - заборгованість за відсотками та 1500\~грн - заборгованість по комісії (а.с. 11-16, 17). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Згідно з положеннями статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 08 листопада 2022 року відповідач [PERSON] та позивач ТОВ «Бізнес Позика» уклали договір № 377567-КС-008 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з умовами кредитного договору сторони визначили, що строк кредиту становить 8 тижнів (до 03 січня 2023 року), плата за користування кредитом є фіксованою та становить: стандартна процентна ставка 2 % в день, знижена процентна ставка 1,19585000 % в день, за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту - 1500 грн. Позивачем доведено, що [PERSON] було видано кредитні кошти у розмірі 10000 грн шляхом перерахування на його картковий рахунок № [NUMBER] . Однак, відповідач належним чином взяті на себе обов`язки за кредитним договором не виконав, чим допустив заборгованість перед позивачем в розмірі 21050,57 грн з яких: 10\~000 грн - заборгованість за кредитом, 9550,57 грн - заборгованість за відсотками та 1500\~грн - заборгованість по комісії. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, відтак доходить переконання про обґрунтованість цієї суми. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені, контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності суду не подано. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 377567-КС-008 про надання кредиту від 08 листопада 2022 року у розмірі 21050,57 грн, з яких: 10000 грн заборгованість за тілом кредиту, 9550,57 грн заборгованість за процентами, 1500 грн - заборгованість за комісією. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. \~ \~ \~ \~На підставі ст. ст. 207, 509, 526, 530, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved