Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін у цій справі. Позивач АТ «СЕНС БАНК», в порядку представництва, котре здійснює адвокат Рудницький Ю.І., сформувавши документ в системі «Електронний суд», 05.06.2025 року звернувся в Сколівський районний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про стягнення на свою користь з відповідача [PERSON] заборгованості за договором про обслуговування кредитної кратки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 592375482 від 18.07.2020 року у загальному розмірі 138 980 грн. 51 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп., позивач АТ «СЕНС БАНК» просить стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] .. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.07.2020 року відповідач [PERSON] уклав з АТ «АЛЬФА-БАНК» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 592375482, відповідно до якої банк відкрив на користь позичальника відновлювальну кредитну лінію з максимальним розміром в 200 000 грн. 00 коп., встановленим кредитним лімітом в день укладення угоди в 8 100 грн. 00 коп., та для користування кредитним лімітом надав останньому платіжну карту зі строком дії 3 роки з моменту випуску, обов?язковий мінімальний платіж складає 5 % від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, але не менш 50 грн. 00 коп.. Дата сплати заборгованості визначається відповідно до умов додатку № 4 до договору. Банк щомісячно в останній день розрахункового періоду здійснює договірне списання грошових коштів з рахунку [NUMBER] в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами договору. Відповідно до умов кредитного договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останніи? зобов`язании? достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформаціі?. Банк належним чином виконав свіи? обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своі?х зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 138 980 грн. 51 коп. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК» затверджено рішення про зміну найменування АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. До стягнення з відповідача [PERSON] станом на 07.04.2025 року підлягає: загальна сума заборгованості - 138 980 грн. 51 коп., з яких 81 044 грн. 43 коп. - прострочене тіло кредиту, 57 936 грн. 08 коп. - відсотки за користування кредитом, підсумовує свою позовну заяву АТ «СЕНС БАНК». Відповідач [PERSON] 01.10.2025 року подав відзив на позовну заяву АТ «СЕНС БАНК» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором, за змістом якого позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення основного грошового зобов?язання за тілом кредиту у розмірі 21 798 грн. 00 коп., а в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 59 246 грн. 43 коп. (81 044.43- 21.798 = 59 246.43) та відсотків у розмірі 57 936 грн. 08 коп., не визнає. Зазначає, що викладені в позові доводи та розрахунки не можуть бути підставою для задоволення позову в повному об?ємі. У поданому відзиві справді визнає, що 19.07.2020 року ним укладено з АТ «АЛЬФА БАНК» угоду про надання кредиту № 592375482. За умовами цієї угоди, банк надав йому споживчий кредит у розмірі 21 798 грн. 00 коп. (на умовах строковості, зворотності, платності) з встановленим строком кредиту 24 місяці. Дата повернення кредиту - 20.07.2022 року. Процентна ставка за користування кредитом 40 % річних. Заборгованість за тілом кредиту у розмірі 59 246 грн. 43 коп. відповідач [PERSON] не визнає, оскільки споживчий кредит був наданий йому у розмірі 21 798 грн. 00 коп., про що зазначено в кредитній угоді, паспорті споживчого кредиту, в оферті на укладання угоди про надання кредиту. Саме такий розмір грошового зобов?язання за тілом кредиту має бути стягнено. Розмір заборгованості за нарахованим відсотками 57 936 грн. 08 ком. є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, що перевищують тіло кредиту. Інших передбачених ЦПК України заяв по суті справи від її сторін не надходило. Заяви та клопотання учасників справи. Заразом, у змісті позовної заяви позивачем АТ «СЕНС БАНК» заявлено також письмове клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач АТ «СЕНС БАНК», в порядку представництва, котре здійснює адвокат Рудницький Ю.І., сформувавши документ в системі «Електронний суд», 28.08.2025 року та 15.09.2025 року подав у Сколівський районний суд Львівської області заяви еквівалентного змісту про розгляд цієї справи по суті за відсутності зазначеного уповноваженого представника. Відповідач [PERSON] 22.09.2025 року через канцелярію подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 6343, про відкладення судового розгляду цієї справи в силу неможливості його прибуття за сімейними обставинами та необхідності скористатися правовою допомогою. Представник позивача АТ «СЕНС БАНК» - адвокат Рудницткий Ю.І., сформувавши документ в системі «Електронний суд», 22.10.2025 року подав у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, за змістом якого просить усі судові засідання у цій справі проводити за її участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки відповідачем у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, який не має статусу підприємця, то суддею, у відповідності до положень ч. 8 ст. 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, 10.06.2025 року було вжито заходів для отримання інформації з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи - відповідач а [PERSON] .. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 10.06.2025 року, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання/перебування відповідача [PERSON] , який не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Задоволено клопотання позивача АТ «СЕНС БАНК» про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд цієї справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 07.07.2025 року, 11:30 год.. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 07.07.2025 року відкладено судовий розгляд цієї справи на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Призначено цю справу до розгляду у судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 28.08.2025 року о 10:30 год.. Роз`яснено позивачеві АТ «СЕНС БАНК», що у випадку повторної неявки уповноваженого представника у призначене судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи без участі такого представника, судом буде вирішуватися питання про залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 28.08.2025 року, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, відкладено судовий розгляд цієї справи за клопотанням відповідача [PERSON] та наданням йому можливості ознайомитись із матеріалами справи. Призначено цю справу до розгляду у судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 23.09.2025 року о 12:00 год.. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 23.09.2025 року, задоволено заяву позивача АТ «СЕНС БАНК», подані через представника - адвоката Рудницького Ю.І., про судовий розгляд справи за його відсутності. Судовий розгляд цієї справи ухвалено проводити за відсутності представника позивача - адвоката Рудницького Ю.І. Задоволено заяву відповідача [PERSON] про відкладення судового розгляду справи. Судовий розгляд цієї справи відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Призначено цю справу до розгляду у судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 30.10.2025 року о 12:00 год.. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 23.10.2025 року, за відповідною заявою надано можливість представнику позивача АТ «СЕНС БАНК» - адвокату Рудницькому Ю.І. брати участь у судових засіданнях, призначених у межах цієї справи для її розгляду по суті, у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення ВКЗ ДП «Центр судових сервісів» із застосуванням електронного підпису за вебадресою: https://vkz.court.gov.ua. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 30.10.2025 року, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, відкладено судовий розгляд цієї справи у зв?язку з неявкою відповідача [PERSON] у судове засідання. Сторони належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначених судових засідань по їх справі, про що свідчать наявні у справі письмові докази цьому, востаннє у призначене судове засідання не з?явились, про причини неявки належно повідомленні сторони суд не повідомляли. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно з ч. 2, 3 та 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача АТ «СЕНС БАНК» за пред`явленими вимогами цивільного характеру, а також причетність відповідача [PERSON] до порушення таких прав зазначеного позивача, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено, що 19.07.2020 року відповідач [PERSON] уклав з АТ «АЛЬФА-БАНК» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 592375482, відповідно до якої банк відкрив на користь позичальника відновлювальну кредитну лінію з максимальним розміром в 200 000 грн. 00 коп., встановленим кредитним лімітом в день укладення угоди в 8 100 грн. 00 коп., та для користування кредитним лімітом надав останньому платіжну карту зі строком дії 3 років з моменту випуску, обов?язковий мінімальний платіж складає 5 % від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, але не менш 50 грн. 00 коп.. Дата сплати заборгованості визначається відповідно до умов додатку № 4 до договору. Банк щомісячно в останній день розрахункового періоду здійснює договірне списання грошових коштів з рахунку [NUMBER] в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами договору. Відповідно до умов кредитного договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором (копії містяться у справі, а. с. 9-22). Відповідно до довідки позивача АТ «СЕНС БАНК» повідомлено, що 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК» затверджено рішення про зміну найменування АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК», та в межах укладеної оферти випущено нову кредитну карту (копія міститься у справі, а. с. 23). Судом встановлено й те, що позивачем АТ «СЕНС БАНК» 11.04.2025 року засобами поштового зв?язку відповідачеві [PERSON] відправлено вимогу про усунення порушень стосовно погашення заборгованості за кредитним договором № 592375482 від 17.12.2021 в розмірі 138 980 грн. 51 коп. (копія міститься у справі, а. с. 24-25). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 592375482 від 19.07.2020 року станом на 07.04.2025 року та виписки з рахунка приватного клієнта з 20.07.2020 року по 07.04.2025 року, загальна заборгованість відповідача [PERSON] становить 138 980 грн. 51 коп. (копії містяться у справі, а. с. 80-87). Так, станом на 07.04.2025 року, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем АТ «СЕНС БАНК» за заявою-договором складає 138 980 грн. 51 коп., яка складається з: 81 044 грн. 43 коп. - прострочене тіло кредиту, 57 936 грн. 08 коп. - відсотки за користування кредитом. Відтак, позивач АТ «СЕНС БАНК» виконав свої зобов`язання, надавши відповідачеві [PERSON] кредит у встановленому відповідною угодою, розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак відповідач [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, порушив умови погашення заборгованості, у зв`язку з чим допустив спірну заборгованість. При цьому, розмір спірної заборгованості за вищевказаним договором відповідачем [PERSON] не спростовано, своїх розрахунків не наведено та суду не було подано. Релевантні норми та джерела права, які застосовує суд при ухваленні даного заочного рішення. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо порушення грошового зобов`язання й застосування відповідних наслідків цього, у тому числі й за кредитним договором, регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. Так, згідно з положеннями ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав, встановлених у ст. 11 цього Кодексу. Своєю чергою, системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частин 1, 2 ст. 207 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Згідно із ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як зазначено в частинах 1-3 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом (ч. 7 ст. 1056-1 ЦК України) Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Належить зазначити, що поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Так, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (ч. 3 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Натомість, поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи. Вочевидь, між сторонами у справі було досягнуто згоди з усіх істотних умов угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 592375482, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію його правомірності, у зв`язку з чим кредитний договір з позивачем АТ «СЕНС БАНК», який до 01.12.2022 року найменувався як АТ «АЛЬФА-БАНК», від 23.08.2018 року, згідно зі ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання його сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов цього договору, натомість відповідач [PERSON] не виконав зобов`язань перед позивачем АТ «СЕНС БАНК» за цим договором щодо погашення заборгованості за умовами платежів, відтак допущену заборгованість ним у встановленому порядку не погашено. У поданому відзиві відповідач [PERSON] частково позов визнає, а саме в частині наданому йому кредиту в розмірі 21 798 грн. 00 коп., тип кредиту «Споживчий кредит», строком на 24 місяці, натомість в іншій частині заборгованість не визнає, вказує, що вона не відповідає укладеному ним договору, та в цілому, такі позовні вимоги ні щодо іншої частини простроченого тіла кредиту, ні в частині нарахованих відсотків, - задоволенню не підлягають. Щодо цього твердження відповідача [PERSON] , то суд звертає його увагу на весь зміст підписаної ним власноручно оферти на укладення угоди про надання кредиту № 5923755482, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Вочевидь, споживчий кредит у розмірі 21 798 грн. 00 коп. був одержаний відповідачем [PERSON] для споживчої покупки - холодильника марки LG та одночасного його страхування. Втім, як вбачається з іншої частини названої оферти, для обслуговування розрахункових операцій відповідачеві [PERSON] відкрито відновлювальну кредитну лінію, з цим він погодився, та встановлено ліміт у 8 100 грн. 00 коп., за умовами з можливістю збільшення цієї суми до 200 000 грн. 00 коп., з ставкою у 40 % річних, зі строком дії кредитної карти у 3 роки з моменту випуску, й іншими умовами. Своєю чергою, як вбачається з долученого позивачем АТ «СЕНС БАНК» розрахунку та виписки, окрім як здійснення трансакцій за період з 19.07.2020 року по 18.08.2020 року, відповідачем [PERSON] здійснювались витрати за відновлювальною кредитною лінією у червні-липні 2021 року на суму 17 175 грн. 00 коп. та у серпні-вересні 2021 року на суму 19 195 грн. 00 коп., а також у вересні-жовтні 2021 року на суму 110 грн. 00 коп., при цьому, відповідач [PERSON] з липня 2021 року по лютий 2022 року здійснював регулярні погашення заборгованості на різні суми від 1 100 грн. 00 коп. до 3 000 грн. 00 коп., однак, в цілому, утворену заборгованість до кінця не погасив, яка продовжувалась погашатись за рахунок кредитної лінії, а така, своєю чергою, неодноразово збільшувалась позивачем АТ «СЕНС БАНК». Суд звертає увагу на те, що з наданих у справі розрахунку і виписки вбачається, що протягом приблизно трьох років від останнього здійсненого відповідачем [PERSON] погашення заборгованості, позивач АТ «СЕНС БАНК» неодноразово ініціював та здійснював операції з підвищення відновлювальної кредитної лінії (кредитного ліміту) відповідача [PERSON] .. Хоча наявність у договорі (оферті) положення про можливість збільшення ліміту надає банку правову підставу для коригування ліміту в межах погодженого механізму, суд констатує, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б вичерпно обґрунтовували підстави та порядок кожного такого збільшення, а також підтверджували належне інформування відповідача [PERSON] про економічні наслідки відповідних операцій. За таких обставин, спосіб і періодичність застосування банком заходів щодо збільшення ліміту викликають обґрунтовані сумніви щодо добросовісності кредитора, оскільки фактично призводили до механізму «нарощування» заборгованості, й слугували засобом часткового покриття нарахованих відсотків за рахунок додатково відкритого кредитного ресурсу, а не до реального погашення основної заборгованості. Водночас суд зазначає, що укладений між сторонами правочин в цій частині формально відповідає вимогам, передбаченим законодавством та умовам оферти, оскільки сторони підписали відповідні документи, умови про ліміт до 200 000 грн. 00 коп. містилися в змісті правочину, і в судовому провадженні не заявлено вимоги про визнання цього правочину у встановленому порядку недійсним. Отже, хоча фактична поведінка кредитора містить ознаки недобросовісності, це не призводить автоматично до визнання договору недійсним в частині збільшення відновлювальної кредитної лінії. Суд вважає ці обставини важливими для оцінки доказів ділової недобросовісної поведінки АТ «СЕНС БАНК», як кредитора відповідача [PERSON] .. Окрім цього, щодо справедливості відсотків, то суд встановив, що умови угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 592375482 відповідають законодавчому визначенню кредитного договору, передбаченому у ч. 1 ст. 1054 ЦК України. При цьому, положення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути застосовані щодо розміру процентів за користування кредитом, оскільки у даній справі проценти за користування кредитом, які позивач АТ «СЕНС БАНК» просить стягнути з відповідача [PERSON] , нараховані виключно у межах строку дії кредитного договору та не є мірою відповідальності за невиконання ним боргових зобов`язань. Крім того, такий правочин, укладений між сторонами, у встановленому порядку недійсним не визнаний, а при розгляді справи в суді відповідачем [PERSON] не заявлено зустрічних вимог про визнання кредитного договору недійсним у частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам закону. Водночас, відповідач [PERSON] , як сторона судового провадження, доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту суду не надав, як й не подав належних доказів на спростування наданого позивачем АТ «СЕНС БАНК» розрахунку заборгованості чи контррозрахунку суми заборгованості. Резюмуючи, суд висновує, що позовні вимоги, сформовані про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають до задоволення. Відтак, з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «СЕНС БАНК» підлягає до стягнення заборгованість в загальній сумі 138 980 грн. 51 коп., з яких 81 044 грн. 43 коп. - прострочене тіло кредиту, 57 936 грн. 08 коп. - відсотки за користування кредитом. Щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем АТ «СЕНС БАНК» судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 2 422 грн. 40 коп. (із зниженим коефіцієнтом), які підтверджується відповідною випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають до стягнення на користь зазначеного позивача з відповідача [PERSON] , оскільки позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення у повному обсязі. Доказів понесення сторонами у справі інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved