Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

14 лютого 2025 року ПрАТ «ПРОВАГРОІНВЕСТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 136 244,06 грн матеріальної шкоди в порядку суброгації та 3 028,00 грн судового збору. Позов обґрунтовано тим, що 23.12.2021 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ТОВ «Фірма Ерідон» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №06/6776742/9069/21, предметом якого, зокрема, є страхування транспортного засобу Ford Kuga, державний номер [NUMBER] . 15.03.2022 року на автодорозі Н-09 Мукачево-Львів у с. Ямниця Івано-Франківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mitsubishi Outlander, державний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та застрахованого транспортного засобу Ford Kuga. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2022 року у справі № 352/462/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з порушенням правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постанова набрала законної сили та не була оскаржена. У зв`язку з настанням страхового випадку страховик за договором добровільного страхування ПрАТ «СК «Провідна» (правонаступником якого є ПрАТ «ПРОВАГРОІНВЕСТ») здійснив виплату страхового відшкодування на користь станції технічного обслуговування, яка проводила ремонт застрахованого автомобіля Ford Kuga. Позивач зазначає, що на підставі акта огляду транспортного засобу від 03.05.2022 року та рахунку СТО № СЧ2206390 від 01.06.2022 року визначено вартість відновлювального ремонту у сумі 253 928,89 грн. На підставі страхових актів № 2300380066 страховиком сплачено СТО 149 000,00 грн та 104 928,89 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 06.06.2022 року. Додатковим актом огляду ТЗ від 12.08.2022 року та рахунком № СЧ2209875 від 19.08.2022 року визначено доплату за ремонт автомобіля на суму 12 315,17 грн, яка також була сплачена СТО, що підтверджується платіжною інструкцією від 01.09.2022 року. Загальна сума страхового відшкодування, сплаченого страховиком, становить 266 244,06 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ТДВ «СГ «ОБЕРІГ». За цим полісом страховик відповідача виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн, що підтверджується бухгалтерською довідкою. Позивач вважає, що відповідно до ст. 1194 ЦК України відповідач як особа, що завдала шкоду, зобов`язаний відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди (266 244,06 грн) та страховою виплатою за полісом ОСЦПВ (130 000,00 грн), а саме 136 244,06 грн, яка й заявлена до стягнення. 13 березня 2025 року ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області Васильцова Г. А. цивільна справа №341/277/25 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Провагроінвест" до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації, направлена до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області за підсудністю. 14 травня 2025 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла судова справа №341/277/25. Ухвалою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценка О.О.від 15 травня 2025 року відкрито провадження по справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Провагроінвест" до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації. Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2025 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Провагроінвест" до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації, прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 14 годину 00 хвилин 10 липня 2025 року. Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 17 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Провагроінвест" до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14 годину 00 хвилин 28 листопада 2025 року. Відповідач у поданому відзиві проти задоволення позову заперечив, факт своєї вини у спричиненні ДТП не заперечував, однак вказав, що розмір заявленої до стягнення шкоди є завищеним і не підтвердженим належними та допустимими доказами. Акти огляду ТЗ, складені працівником страхової компанії, та рахунки СТО є односторонніми документами. Судова автотехнічна/товарознавча експертиза для встановлення дійсного розміру шкоди не проводилась. У зв`язку з цим відповідач просив у позові відмовити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач та його представник у судове засіданні не з`явились про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши наступні факти і відповідні їм правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку . Згідно ч.1 ст. 993 ЦК України (та кореспондуючими положеннями ст. 108 Закону України «Про страхування») до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Таким чином, по данній справі підлягають встановленню: факт завдання шкоди майну потерпілого (страхувальника); вина відповідача; факт виплати страхового відшкодування позивачем; фактичний розмір шкоди, завданої внаслідок ДТП, і різницю між цим розміром та страховою виплатою за полісом ОСЦПВ. Факт ДТП, участі в ній відповідача та його вини встановлено довідкою про дорожньо-транспортну пригоду та постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2022 року, яка набрала законної сили та має преюдиціальне значення для даної справи(а.с.8,9-10). Факт виплати ПрАТ «СК «Провідна» (правонаступником якого є позивач) страхового відшкодування у загальній сумі 266 244,06 грн підтверджується страховими актами, актами огляду ТЗ та платіжними документами, наявними в матеріалах справи(а.с.18,19,23,26). Вказані обставини визнані стороною відповідача та не підлягають доведенню. Разом з тим, ключове питання для даного спору має належне доведення фактичного розміру шкоди, завданої застрахованому автомобілю Ford Kuga. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку з пошкодженням речі, та витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) . При визначенні розміру збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП, суд має виходити з вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу і необхідності та достатності відповідних робіт і матеріалів, а не лише з внутрішніх розрахунків страховика чи станції технічного обслуговування яка проводила відновлювальний ремонт транспортного засобу Ford Kuga, державний номер [NUMBER] . Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до ст.ст. 76-80, 89 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги й заперечення сторін; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, жодні докази не мають наперед встановленої сили. На підтвердження розміру шкоди, заявленої до стягнення, позивач надав суду Акт огляду транспортного засобу від 03 травня 2022 року та 12 серпня 2022 року (а.с.14,20), складений начальником відділу врегулювання збитків ПрАТ «Провідна». У вказаному акті міститься загальна фіксація пошкоджень зі згадуванням назви деталей та описом виявлених дефектів. Разом з тим, акт має виключно односторонній характер, складений працівником страховика із залученням власника ТЗ, однак без залучення відповідача чи відповідних спеціалістів, без фотофіксації пошкоджень, без детальної інформації про технічний стан автомобіля після ДТП, без врахування зносу деталей, пробігу чи попередніх ремонтів. Вказаний документ не містить ознак висновку спеціаліста або експерта та не відповідає вимогам для визначення технічного розміру пошкоджень транспортного засобу. Крім того позивачем надано рахунок ТОВ «Альянс-А» від 01 червня 2022 року(а.с.15), у якому зазначено перелік деталей і матеріалів, їх вартість, а також перелік виконаних робіт із визначенням вартості. Однак цей документ також є одностороннім, не містить жодної об`єктивної технічної обґрунтованості необхідності саме таких робіт, не містить актів виконаних робіт, не підтверджує фактичний обсяг замінених деталей, не містить підписів власника транспортного засобу щодо прийняття та погодження саме цих робіт. Позивач не надав жодних документів, які б дозволили суду переконатися, що зазначені роботи були дійсно виконані в повному обсязі, а вартість - економічно обґрунтована та відповідала ринковим цінам. Суд звертає увагу, що жодного висновку автотоварознавчої або автотехнічної експертизи для встановлення реального розміру шкоди позивачем не надано. Незалежна експертиза, яка є ключовим доказом у спорах про розмір збитків від пошкодження транспортного засобу, не проводилася ні у 2022 році, ні на момент подання позову. Таким чином, позивач як професійний страховик, розуміючи перспективу можливих регресних вимог, не забезпечив надання та збереження належних доказів розміру шкоди, не ініціював у встановлені строки проведення незалежної експертної оцінки та не надав суду доказів, які б дозволили встановити реальну та необхідну вартість відновлення транспортного засобу. За таких обставин надані позивачем докази, самі по собі, не можуть вважатися належними, допустимими та достатніми доказами фактичного розміру шкоди, що відповідає вимогам ст.ст. 76-80, 89 ЦПК України. Сам по собі факт виплати страховиком зазначеної суми не є безумовним доказом того, що шкода у такому розмірі дійсно була завдана потерпілому, а понесені витрати були необхідними та економічно обґрунтованими. Страховик, діючи на власний розсуд у відносинах зі страхувальником, не вправі перекладати на особу, яка завдала шкоду, ризик виплати понад розмір фактичної шкоди у зв`язку із неналежним документальним підтвердження такої шкоди. Відсутність експертизи, односторонній характер документів та значний проміжок часу між ДТП та пред`явленням позову (майже три роки) виключають можливість суду встановити розмір шкоди без припущень. З урахуванням викладеного, позивач не довів, що шкода понад виплачені 130 000 грн за полісом ОСЦПВ становить саме 136 244,06 грн, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. За таких умов суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем понад виплачену суму за полісом ОСЦПВ, а встановити цей розмір у межах даної справи без припущень суд не має можливості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторону, якій відмовлено в позові.

Outcome: dismissed