Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

До Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] , подана та підписана в її інтересах адвокатом Зубанем Олександром Олександровичем, до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що позивач та відповідач являються батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Дитина з часу свого народження та по даний проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні, оскільки дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, позивач бажає скористатись своїм правом на подання даного позову за правилами альтернативної підсудності за місцем її реєстрації - у Тиврівський районний суд Вінницької області . Відповідач не надавав позивачу допомоги в утриманні дитини, тому вона вимушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Спочатку на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області по справі № 2-360/2009 з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 300 гривень за місяць. В подальшому на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області по справі №145/112/16-ц розмір стягнутих з відповідача на користь позивача аліментів було збільшено до 750 грн. на місяць. В даний час виконавчий лист перебуває на виконанні в Відділі ДВС. Але ця сума аліментів є мізерною, дитина росте і потребує значно більше витрат на харчування, одяг, взуття, лікування, придбання необхідних речей для навчання у школі, тому в даний час фактично весь тягар по вихованню та утриманню дитини позивачка несе одноособово. Крім того, покращилося матеріальне становище відповідача, в порівнянні з тим, яке існувало в лютому 2016 року, станом на момент винесення рішення про стягнення аліментів, адже у відповідача в рази збільшилися доходи, так як він в даний час офіційно працевлаштований, отримує високий дохід, проте, відмовляється повідомляти позивача про точне місце його роботи (служби) та про розмір отримуваної заробітної плати. В сукупності всі ці вищеперераховані фактори свідчать про значне поліпшення матеріального становища відповідача. Поліпшення матеріального становища платника аліментів, є підставою для зміни розміру (способу) стягнення аліментів в порядку ст. 192 СК України. Крім того, погіршився стан здоров`я дитини. Згідно довідки, виданої 23.05.2025 Тиврівським АЗПСМ КНП "ЦПМСД" Тиврівської селищної ради, дитина перебуває на обліку в сімейного лікаря з приводу цілого ряду діагнозів: вродженої вади розвитку нирки. Вегетативної дисфункції. Розумової відсталості легкого ступеня. Дитина потребує систематичного та довготривалого лікування. Дитині ставили Холтер, оскільки дитина має вади серця, тахікардію та порушення ритму. Дитина взагалі дуже хвороблива, зокрема в 2019 році їй проводилося оперування пупкової грижі. Дитина має проблеми з нирками. Зокрема згідно УЗД-обстеження у дитини діагностовано: УЗ-ознаки холестазу. Клубово-тазової дистопії лівої нирки. Помірних дифузних змін в паренимі лівої нирки. Згідно консультативного висновку лікаря кардіолога у дитини наявні такі захворювання: Тазова дистопія та гіпоплазія лівої нирки. Вегето-судинна дистонія по кардіальному типу. Дитині призначено цілий ряд обстежень, які є високовартісними. Через наявні захворювання в дитини дуже високий для її віку тиск 150/90 мм рт ст. Згідно проведеного МРТ головного мозку в дитини діагностовано Сфеноідит. Згідно проведеної дитині Енцефалограми в дитини діагностовано загальномозкові зміни ірритативного характеру, більш виражені в передніх відділах з дезорганізацією біоритміки. Тобто, стан дитини незадовільний. Крім того, просить суд врахувати, що з позивачем проживає ще двоє її молодших дітей - [PERSON] , 2016 р.н, та [PERSON] , 2010 р.н., а тому позивачці важко самостійно утримувати дитину, так як аліменти, які вона отримує від відповідача є мізерними і не покривають навіть десятої частини потреб дитини на харчування, лікування та одяг і канцтовари. Просить врахувати поведінку відповідача, який повністю самоусунувся від виховання дитини, крім мізерних аліментів він більше ніяк не бере участі у вихованні дитини. Відповідач взагалі не спілкується з дитиною, не бере участі в її навчанні та лікуванні, не вітає дитину з днем народження та іншими святами тощо. Враховуючи викладене позивачка просить змінити спосіб стягуваних з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , присуджених за рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області по справі №145/112/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , з твердої суми - 750 грн, щомісячно, на 1/4 частку від усіх доходів відповідача, але не менше як 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Тиврівського районного суду від 25.06.2025 даний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Призначено розгляд справи по суті на 11-30 год. 24 липня 2025 року. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.06.2025 клопотання [PERSON] , подане та підписане [PERSON] , до [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано інформацію з Державного реєстру фізичних осіб (Головного управління\~ДПС у\~Вінницькій області) про джерела та суми доходів, отриманих у 2016-2025 роках [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] . Ухвалою Тиврівського районного суду від 03.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі №145/765/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу аліментів. Проведення судового засідання відкладено на\~15 год 00\~хвилин 30 жовтня 2025 року, про що повідомлено учасників справи. В судове засідання, призначене на 30.10.2025 відповідач, будучи належно повідомленим, не з`явився. Причин неприбуття до суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Водночас, в судове засідання в режимі відеоконференції з`явився представник позивачки [PERSON] , однак судове засідання було відкладено на 26.11.2025 у зв`язку з вимкненням світла в суді. В судове засідання, призначене на 26.11.2025, позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про розгляд справи були належно повідомлені. 26.11.2025 представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить позов розглянути у відсутності позивача та її представника, вказавши, що проти винесення заочного рішення позивач не заперечує. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 26.11.2025 повторно не з`явився, причин неприбуття суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від нього, відзиву на позов, на час розгляду справи не надійшло. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 223\~ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини\~справи,\~встановлені судом: Сторони у\~даній справі\~мають неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про його\~народження(а.с.15). Дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.16). З позовної заяви вбачається, що сторони перебували у шлюбі, який 28.04.2010 розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.12). Сторони проживають окремо, батько участі в утриманні дитини не приймає, а позивачка не в змозі самостійно забезпечити дитину найнеобхіднішим. Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 09.06.2009 у справі №2-360/2009 стягувались з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 300 грн щомісячно на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 15.05.2009 до його повноліття, що стверджується копією виконавчого листа від 09.06.2009 (а.с.14). Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 23.02.2016 у справі №145/112/16-ц позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. Змінено розмір аліментів, присуджених рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 09.06.2009 року, і вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили до повноліття дитини. Виконавчий лист про стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця смт.Томашпіль Вінницької області на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 300 (триста) грн. щомісячно до його повноліття, виданого на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 09.06.2009 року № 2-360/2009р. повернуто до суду після завершення його виконання, що стверджується копією виконавчого листа від 23.02.2016 (а.с.13). Позивачем долучено до матеріалів справи копії медичних докментів на підтвердження погіршення стану здоров`я дитини та пов`язаних з цим витрат. Так, згідно довідки, виданої 23.05.2025 Тиврівським АЗПСМ КНП "ЦПМСД" Тиврівської селищної ради, дитина перебуває на обліку в сімейного лікаря з приводу цілого ряду діагнозів: вродженої вади розвитку нирки. Вегетативної дисфункції. Розумової відсталості легкого ступеня. Дитина потребує систематичного та довготривалого лікування. Дитині ставили Холтер, оскільки дитина має вади серця, тахікардію та порушення ритму. В 2019 році дитині проводилося оперування пупкової грижі. Дитина має проблеми з нирками. Зокрема згідно УЗД-обстеження у дитини діагностовано: УЗ-ознаки холестазу. Клубово-тазової дистопії лівої нирки. Помірних дифузних змін в паренимі лівої нирки. Згідно консультативного висновку лікаря кардіолога у дитини наявні такі захворювання: Тазова дистопія та гіпоплазія лівої нирки. Вегето-судинна дистонія по кардіальному типу. Дитині призначено цілий ряд обстежень, які є високовартісними. Через наявні захворювання в дитини дуже високий для її віку тиск 150/90 мм рт ст. Згідно проведеного МРТ головного мозку в дитини діагностовано Сфеноідит. Згідно проведеної дитині Енцефалограми в дитини діагностовано загальномозкові зміни ірритативного характеру, більш виражені в передніх відділах з дезорганізацією біоритміки. Тобто, стан дитини незадовільний (а.с. 19-50). Відповідно до відповіді з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів від 01.07.2025 № 1535407 [PERSON] з січня 2025 року по травень 2025 року отримував дохід від в/ч [NUMBER] в загальному розмірі 205556,41 грн (а.с. 56-58). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями СК України. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Прерогатива вибору способу стягнення аліментів належить саме одержувачу аліментів. Підстави визначення розміру аліментів у відповідній частці до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення не може заперечуватися, адже можливість вибору способу стягнення аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим його здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, за положеннями статті 192 СК України в системному взаємозв`язку зі статтею 181 СК України зміна розміру аліментів може полягати і у зміні способу їх стягнення (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. За змістом частини 3 статті 181 СК України право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Звертаючись до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів позивач визначила способом стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу батька, що відповідає вимогам закону. За змістом ст. 182 СК України батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей незалежно від наявності можливості надавати таку допомогу. Сімейне право встановлює принцип рівності прав та обов`язків як батька, так і матері, передбачає здійснення батьківських прав та обов`язків відповідно до інтересів дітей. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Висновки суду. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому роз`яснює, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Встановивши характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено відповідно до статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому розмір аліментів в сумі 750 гривень, які стягуються за рішенням суду з 23.02.2016 року, враховуючи економічні реалії сьогодення, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, явно не є достатньою сумою для задоволення потреб дитини та більш ніж в чотири рази є меншим від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд виходить із захисту інтересів перш за все самої дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька. Відповідач є здоровою людиною працездатного віку, перебуває на службі в ЗСУ у В/Ч [NUMBER] та отримує достатній дохід, інших утриманців немає, протилежних доказів матеріали справи не містять, а тому відповідач має змогу і зобов`язаний згідно з положеннями Сімейного кодексу України надавати допомогу на утримання дитини для забезпечення її (дитини) життєвих потреб. Враховуючи викладене, суд переконаний, що необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, з урахуванням стану її здоров`я, а також матеріального становища платника аліментів, буде розмір аліментів на рівні 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, що узгоджується з вимогами статтей 182, 183 СК України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved