Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Позивач в інтересах якої діє [PERSON] звернувся до Пересипського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову вказує на те, що 26.09.2024 року вироком Суворовського районного суду м. Одеси у кримінальній справі № 523/14686/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України - заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненим за попередньою змовою групою осіб, які спричинили [PERSON] значну матеріальну та моральну шкоду. Під час розгляду справи у суді обвинувачений [PERSON] висловив готовність відшкодувати в повному обсязі завдану потерпілому матеріальну шкоду. Внаслідок неправомірних та злочинних дій відповідача, що полягали у незаконному заволодінні грошовими коштами потерпілого заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 8800,00 доларів США, про що вказано в обвинувальному акті у вищевказаному кримінальному провадженні, яку в ході ні судового, ні досудового провадження не відшкодовано. Крім того, відповідачем причинено позивачу моральну шкоду, яка виражається у тому, що [PERSON] , заволодів чужим майном та позбавив потерпілого всього, що він мав, звичний для [PERSON] спосіб життя був повністю порушений. Зазначена обставина вплинула на його загальне самопочуття та стан здоров`я. Також, зазначена подія впливає на його моральний стан, викликає великі душевні страждання. Потерпілий пережив сильний емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я, а головне страху за своє життя, тому розмір моральної шкоди складає 50 000,00 грн. з урахуванням скоєного. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 8800 доларів США в еквіваленті національної валюти України на момент ухвалення рішення суду та компенсацію моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 29.05.2025 року відкрито провадження у вищенаведеній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача надав суду пояснення по справі, згідно яких не погодився з позовними вимогами [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди. Вказав, що позивачем не зазначено з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди в розмірі 50 000 грн. та не надано доказів, якими це підтверджується. Зауважив, що розмір моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілого і не повинен приводити до безпідставного збагачення. Зважаючи на викладене, представник відповідача просив відмовити [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди та провести слухання справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши позицію сторін, всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 26.09.2024 року по справі № 523/14686/24 затверджено угоду про визнання винуватості від 05.09.2024 року, укладену в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023162490000631 від 09.05.2023 року, між прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси Горячевим Ю.Ю. та [PERSON] , обвинуваченим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України, в присутності захисника останнього - адвоката Степської Л.М., [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнивши засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 28.10.2024 року. Вироком суду встановлено, що реалізовуючи свій злочинний умисел, [PERSON] створив фіктивну фінансову компанію «Cryptoworldkingdom» без реального наміру здійснення господарської діяльності, яка не була зареєстрована у встановленому законом порядку на території України. У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел Особа 1, будучи раніше знайомою та перебуваючи у дружних відносинах з [PERSON] , шляхом зловживання довірою, породженою тривалим знайомством з останнім, та розуміючи, що у [PERSON] наявні значні грошові кошти, вступив у злочинну змову з [PERSON] з метою заволодіння грошовими коштами [PERSON] , під вдаваним приводом вигідного інвестування грошових коштів у раніше створену фіктивну фінансову компанію [PERSON] 04.03.2020 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, [PERSON] , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою групи осіб, реалізуючи спільний з Особою 1 умисел, зустрілися з [PERSON] в ресторані « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де [PERSON] , будучи введений в оману [PERSON] та Особою 1, не підозрюючи дійсні наміри останніх, передав [PERSON] та Особі 1 грошові кошти в розмірі 21 625 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 04.03.2020 року становить 539 297,2 гривень, в якості інвестиції. Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, з метою приховання своїх дійсних злочинних намірів, без реального наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, [PERSON] замість укладення договору інвестування, надав [PERSON] розписку від 04.03.2020 року, згідно якої отримав від останнього 21 625 доларів США та обіцяв надати перший прибуток від інвестування в діяльність фінансової компанії до 01.08.2020 року та у найкоротший термін укласти договір інвестування. В подальшому, [PERSON] з Особою 1 взятих на себе зобов`язань, в частині надання прибутку від інвестування не виконали, грошові кошти [PERSON] не повернули, а розпорядилися ними на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 21 625 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 04.03.2020 року становить 539 297,2 гривень. Після всіх умовлянь та гарантій зі сторони Особи 1, щодо можливості без ризику для себе інвестувати 23 000 доларів США у короткостроковий проект, після реалізації якого [PERSON] отримає дохід у розмірі 7000 доларів США, та у подальшому отримуватиме дохід у розмірі 3000 доларів США кожні півроку, останній погодився, після чого, знаходячись в ресторані «У Карася», передав Особі 1 грошові кошти в розмірі 23 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 01.08.2020 року становить 632 500 гривень. Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, з метою приховання своїх дійсних злочинних намірів, не маючи реального наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, Особа 1 надав [PERSON] дві розписки від 01.08.2020 року, згідно якої отримав від останнього 13 000 доларів США та 10 000 доларів США та обіцяв [PERSON] надати договори інвестування та перший прибуток від інвестування в діяльність фінансової компанії до 01.08.2020 року. В подальшому [PERSON] та Особа 1 перестали відповідати на телефонні дзвінки, договори інвестування не уклали, взятих на себе зобов`язань в частині надання прибутку від інвестування грошових коштів не виконали, грошові кошти [PERSON] не повернули, та розпорядилися грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 23 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 01.08.2020 становить 632 500 гривень. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пунктами 8 та 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст. 1177 ч.1 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Як визначено ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 97/1330/14-ц від 20.02.2021 причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інше, справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В деліктних зобов`язаннях передбачається презумпція вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. В межах розгляду кримінального провадження позивач не звертався із відповідним цивільним позовом. Таким чином, протиправними діями [PERSON] позивачу, як потерпілому у кримінальному правопорушенні, спричинено майнову шкоду в розмірі 8 800,00 доларів США, яка складається з 6 500,00 доларів США - переданих 04.03.2020 року та 2 300,00 доларів США - переданих 01.08.2020 року. На переконання суду позивач довів факт того, що неправомірними діями відповідача йому було спричинено майнову шкоду, яку [PERSON] у добровільному порядку не відшкодовано, тому вимога [PERSON] про стягнення з відповідача на свою користь 8800,00 доларів США є такою, що підлягає задоволенню. Разом з тим, суд не вважає слушною вимогу позивача про зазначення матеріальної шкоди в розмірі 8800 доларів США в еквіваленті національної валюти України гривні по курсу НБУ на момент ухвалення рішення, оскільки судом встановлено, що [PERSON] заволодів майном потерпілого у доларах США і саме ця сума має бути йому відшкодована, інакше буде порушено принципи законності та справедливості в кримінальному провадженні, а вартість майна в гривневому еквіваленті на час вчинення злочину впливає лише на кваліфікацію дій засудженого в залежності від розміру завданої шкоди. (Постанова ВС від 09 травня 2024 року по справі № 759/4769/14). Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн. суд керується наступним. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частина 2 статті 16 ЦК України). Згідно ст.1167 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень статей 22, 23 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З огляду на роз`яснення, що викладені у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли неправомірні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Зазначений висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 березня 2019 року у справі 703/3912/16. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Необхідно зазначити, що право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов відповідальності за заподіяну шкоду (загальні умови), а саме наявність моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; неправомірні рішення, дії чи бездіяльність заподіювача шкоди; причинний зв`язок між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; вина заподіювача шкоди. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту статей 12, 81 ЦПК України. Розмір та наявність моральної шкоди позивачем обґрунтовано душевними стражданнями та переживаннями, пережитими ним у зв?язку з заволодінням майном шляхом обману (шахрайство). Скоєний злочин завдав моральних та душевних страждань, зокрема, було порушено його нормальний спосіб життя через відсутність коштів. Зазначена обставина вплинула на його загальне самопочуття, моральний стан та викликала великі душевні страждання. Разом з тим, суд бере до уваги, що моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №464/3789/17 від 10.04.2019). Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020 року, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Як вбачається з матеріалів справи позивачем не надано переконливих доказів того, що незаконні дії [PERSON] вплинули на його загальне самопочуття, стан здоров`я та викликали великі душевні страждання, що оцінюються у 50000 грн. З огляду на наведене, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, враховуючи причинний зв`язок між поведінкою відповідача і моральною шкодою, суд бере до уваги конкретний характер порушення прав [PERSON] , погіршення його матеріального стану, негативні переживання, тяжкість, істотність та тривалість вимушених змін у житті потерпілого після вчиненого відповідачем кримінального правопорушення, зусилля [PERSON] , які були ним докладені для відновлення попереднього стану та бездіяльність заподіювача шкоди. Разом з тим, суд враховує й позицію представника відповідача про те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілого. З урахуванням викладеного та враховуючи засади розумності, справедливості та співмірності, суд вважаєза необхідне вимогу позивача про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн. задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь [PERSON] заподіяну моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн, що є достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд керується наступним. Як визначено положеннями ст. 141 ч.1, ч.2 п.1 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно квитанції Приватбанк від 28.05.2025 року, позивачем за подання вимоги про відшкодування моральної шкоди сплачено судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на оплату судового збору, пропорційно розміру задоволених вимог, в розмірі 484,48 грн. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Сума спричиненої майнової шкоди, спричиненої [PERSON] становить 8800 доларів США, що в еквіваленті складає 372228,56 грн. (станом на 27.11.2025 року офіційний курс НБУ долара США складає 42,2987 грн), а тому судовий збір за відшкодування майнової шкоди в розмірі 1 % ціни позову, що становить 3722,29 грн., підлягає стягненню з відповідача в дохід Держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial