Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно на повнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] у зв`язку з тим що вона продовжує навчання, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення двадцяти трьох років або до припинення навчання. В обґрунтування позову, позивач зазначила, що сторони у справі з 18 листопада 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2011 року, даний факт встановлено рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18.04.2023 року у справі № 757/28389/22. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] позивачка та відповідач є її батьками. 18 квітня 2023 року Печерський районний суд міста Києва своїм рішенням у справі № 757/28389/22 позбавив батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо доньки [PERSON] , [INFO] . На теперішній час дочка проживає разом з позивачкою. Відповідач, будучи здоровим та працездатним, не звільнений від обов`язку утримувати свою доньку, при продовженні нею навчання, до досягнення нею двадцяти трьох років. Наказом № 91-с від 31.07.2023 року « Про зарахування на навчання» [PERSON] зараховано з 01 вересня 2023 року студенткою першого курсу очної денної форми здобуття освіти за спеціальністю 172 «Електронні комунікації та радіотехніка» ОПП « Радіоінформаційні системи і мережі та комп`ютерні технології». Відповідно довідки № 198 від 30.06.2025 року [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання в Київському електромеханічному фаховому коледжі з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року. В зв`язку з навчанням у навчальному закладі та організації навчального процесу на належному рівні у позивача виникла необхідність в придбанні нової оргтехніки для можливого дистанційного навчального процесу доньки. Крім того, зазначає позивачка, оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання вона позбавлена можливості влаштуватись на роботу для того щоб заробляти хоч якісь кошти, які б вона витрачала на свої першочергові потреби та на навчання. Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу не бажає, тому у позивачки виникла необхідність звернення до суду з даним позовом про примусове стягнення з відповідача аліментів у примусовому порядку. До початку судового засідання від представника позивачки на адресу суду надійшла заява, у якій предстанвик просить суд проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, пред`явлені вимоги підтримує у повному обсязі проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності учасників справи за правилами заочного позовного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву на позов не подав. Суд дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач з 18 листопада 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2011 року, що підтверджується рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18.04.2023 року у справі № 757/28389/22. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] позивачка та відповідач є її батьками. 18 квітня 2023 року Печерський районний суд міста Києва своїм рішенням у справі № 757/28389/22 позбавив батьківських прав відповідача щодо доньки [PERSON] , [INFO] . На теперішній час дочка проживає разом з позивачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином відповідач, будучи здоровим та працездатним, не звільнений від обов`язку утримувати свою доньку, при продовженні нею навчання, до досягнення нею двадцяти трьох років чи закінчення навчання. Також судом встановлено, що Наказом № 91-с від 31.07.2023 року « Про зарахування на навчання» [PERSON] зараховано з 01 вересня 2023 року студенткою першого курсу очної денної форми здобуття освіти за спеціальністю 172 «Електронні комунікації та радіотехніка» ОПП « Радіоінформаційні системи і мережі та комп`ютерні технології». Відповідно довідки № 198 від 30.06.2025 року [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання в Київському електромеханічному фаховому коледжі з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач будучи батьком [PERSON] , допомогу на навчання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку щодо її утримання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, судом встановлено, що дочка сторін продовжує навчання, у трудових відносинах не перебуває, додаткових джерел для існування немає, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. У відповідності до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 21 липня 2025 року від дня пред`явлення вказаного позову до суду. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону, а також виходячи з того, що дочка сторін продовжує навчання після досягнення повноліття, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно на повнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] у зв`язку з тим що вона продовжує навчання, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Визначаючи вказаний розмір аліментів та задовольняючи позов, суд враховує стан здоров`я позивача, матеріальне становище позивача і платника аліментів, наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач згідно із Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved