Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.12.2020 року між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» укладено договір про споживчий кредит №3058070, за умовами якого відповідачці надано кредит у розмірі 5000,00 грн., на строк 30 днів, зі сплатою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, зі сплатою комісії 950,00 грн. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачці кредит. 23.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги №65-МЛ, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки. Заборгованість відповідачки за вказаним договором станом на 23.07.2025 становить 24700,00 грн., та складається з суми заборгованості за кредитом 5000,00 грн., суми простроченої заборгованості за відсотками 18750,00 грн., простроченої заборгованості за комісією 950,00 грн. Вказану заборгованість, а також понесені судові витрати та витрати на правову допомогу позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, в разі неявки відповідачки не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, відзив на позов не надала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, згідно з вимогами ст.ст. 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 10.12.2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №3058070, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у сумі 5000,00 грн., строком користування 30 днів, зі сплатою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, зі сплатою комісії 950,00 грн. (а.с.12-16). 23.03.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги №65-МЛ, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «МІЛОАН», і до відповідачки за кредитним договором №3058070 від 10.12.2020 року (а.с.19 зв.бік-23). Згідно з наданим розрахунком заборгованості заборгованість [PERSON] за вказаним Договором станом на 23.07.2025 становить 24700,00 грн., та складається з: суми заборгованості за кредитом 5000,00 грн., суми простроченої заборгованості за відсотками 18750,00 грн., простроченої заборгованості за комісією 950,00 грн. (а.с.24). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що позичальник - відповідачка скористалась кредитними ресурсами та свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідност.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, позивачем додано: копію договору про надання правничої допомоги №0206 від 02.06.2025 року, акту прийому передачі наданих послуг, копію ордеру, детальний опис. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 141 ЦПК України\~визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню з відповідачки у розмірі 5 000 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved