Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач стверджує, що 13.08.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 571230053, за яким відповідач отримала грошові кошти в сумі 6\~500 грн. Кредитний договір укладений у формі електронного документа з використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором JPTE-8569. Позивач зазначає, що 13.08.2023 відповідач ввела ідентифікатор у відповідне поле інформаційно телекомунікаційної системи, натиснула кнопку «так», що є підтвердженням підписання договору, відповідно до умов якого їй 13.08.2025 перераховано кошти в сумі 6500 грн, які відповідач мала повернути та сплатити проценти. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за укладеним 28.11.2018 договором факторингу № 28/1118-01 своє право вимоги до [PERSON] відчужило ТОВ «Таліон Плюс». 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 10/2024-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 10.10.2025 до Договору факторингу № 10/2024-01 від 10.10.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю, за умовами якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Посилаючись на вищевказані правочини, позивач стверджує про наявність у нього права вимоги до відповідача на суму 30 890,80 грн згідно договору № 5712530053 від 13.08.2023, яку просить стягнути на користь товариства, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу, що складають 7000 грн. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 20.08.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Постановленою 03.11.2025 ухвалою Христинівським районним судом Черкаської області витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: щодо емітування на ім`я відповідача вказаної у кредитному договорі банківської картки та зарахування на неї кредитних коштів. Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У поданій до суду позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом направлення за місцем реєстрації судової кореспонденції, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про місце, дату і час судового засідання, суд розглядає справу за її відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 01.12.2025 постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши надані позивачем та витребувані за його клопотанням докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 13.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 571230053 (далі по тексту Договір, Кредитний договір), за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит у розмірі 7\~200 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту «Манівео швидка фінансова допомога» (п. 2.1 Договору). Сума кредитного ліміту, що зазначена у п. 2.1 Договору (7 200,00 грн) є максимальною сумою кредиту за цим правочином і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника (п. 2.2. Договору). Згідно з п. 2.3. Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за Договором у розмірі 6\~500 грн. Другий та решта траншів за Договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених Договором. Пунктом 3.1 Договору сторони обумовили, що позичальнику надається дисконтний період кредитування протягом якого він може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті. На момент укладення правочину строк дисконтного періоду складає 23 дні від дня отримання першого траншу. Поряд з цим, сторони Договору погодили, що строк дисконтного періоду може бути продовжений позичальником шляхом здійснення упродовж дисконтного періоду та періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань, строк оплати яких настав, за умови активації позичальником в особистому кабінеті функції продовження строку дисконтного періоду (п.3.2 Договору). Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду позичальник взяв обов`язок сплатити всі нараховані за перші 23 дні дисконтного періоду проценти в розмірі 1345,50 грн (п. 3.3. Договору). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю тільки проценти, інших витрат за договором не передбачено (п. 8.1 правочину). Пунктом 8.2 Кредитного договору передбачено, що процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за Договором та загальна вартість кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. За змістом п. 8.3 Договору протягом Дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначаються таким чином: - за період від дати видачі кредиту до 05.09.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 328,500 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,900 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі Дисконтна процентна ставка) (п. 8.3.1 Договору); - у разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 05.09.2023 проценти нараховуються за ставкою 655,390 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,800 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 8.3.2 Договору); - після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,700 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,980 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (п. 8.4 Договору). За умовами п. 5.1 Договору кожен окремий транш за цим Договором надається позичальнику шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок позичальника за реквізитами платіжної карти 5457-08XX-XXXX-4357, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором. Укладаючи вищевказаний кредитний договір, сторони погодили, що Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання (п. 11.1 Договору). Водночас, пунктом 7.1 Договору сторони обумовили, що орієнтовна дата погашення кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування 05.09.2023, тобто 23 дні від дати отримання першого траншу. А настанням однієї із таких обставин, як закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1, або дострокове припинення дії Договору в порядку, передбаченому п. 9.1.1.2 або п.9.1.1.7, або п. 9.2.1.5 Договору, сторони обумовили повернення кредиту в обов`язковому порядку (п. 7.2. Договору). У п. 9.1.1.5 Договору визначено, що кредитодавець має право в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, без згоди позичальника відступити права грошової вимоги за Договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу. У поданій 13.08.2023 заявці на отримання грошових коштів в кредит відповідач вказав загальну інформацію про кредит, зокрема, суму кредиту в розмірі 6\~500 гривень та строк кредиту 23 дні, а також свої персональні дані і номер банківської картки [NUMBER] . Відповідно до сформованої 30.11.2023 довідки щодо дій позичальника в інформаційно - телекомунікаційній системі позичальник [PERSON] , акцептувала оферту позикодавця шляхом підписання договору одноразовим ідентифікатором JPTE-8569, який відправлено позичальнику 13.08.2023 о 13:25:03 на номер телефону [NUMBER] та введено позичальником 13.08.2023 о 13:27:02. Перерахування грошових коштів позичальнику здійснено 13.08.2023 о 13:27:19. Також із довідки слідує, що відповідач [PERSON] дій з метою продовження Дисконтного періоду не вчиняла. Порядок дій споживача в інформаційно телекомунікаційній системі затверджений наказом директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №20_11/2021 16.08.2021. Грошові кошти за кредитним договором перераховані відповідачу 13.08.2026 на платіжну карту 5457-08XX-XXXX-4357, що підтверджується платіжним дорученням від 13.08.2023. На виконання ухвали суду від 03.11.2025 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» листом №20.1.0.0.0/7-251110/62323-БТ від 19.11.2025 підтвердив емітування банком на ім`я [PERSON] банківської картки № [NUMBER] , на яку 13.08.2023 зараховані кошти в сумі 6500 грн, тим самим підтверджено переказ коштів відповідачу. Факт зарахування коштів відповідачу також підтверджено наданою банком випискою по рахунку [PERSON] за період із 13.08.2023 по 18.08.2023. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором кредитної лінії № 571230053 від 13.08.2023, здійсненого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», [PERSON] 13.08.2023 перераховано 6\~500 гривень кредитних коштів, за користування якими упродовж 13.08.2023 10.10.2023 первинним кредитодавцем нараховано 8\~125 гривень процентів, з яких [PERSON] сплатила 24.09.2023 лише 5 гривень. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладений Договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як клієнт, зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс», як фактору, права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1. Договору). Згідно з п. 1.3 Договору право вимоги означає всі права клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку (п. 4.1 Договору). Договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1. Договору). Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 28.11.2019, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2. Договору). Додатковими угодами № 19, №26, №27, №31 та №32 строк дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжений до 31 грудня 2024 року. Отже, договір №28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 до 31.12.2024. Слід зазначити, що вищезазначений Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у встановленому законом порядку не визнавався недійсним та не є предметом спору в цій справі. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 253 від 10.10.2023 на виконання Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за Кредитним договором № 571230053 у розмірі 14 620 грн, з яких: 6\~500 грн сума основного боргу, 8\~120 грн заборгованість за несплаченими процентами. 10.10.2024 ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, що підтверджує копія дослідженого судом Договору факторингу № 10/102024-01. Строк цього Договору почав свій перебіг з дати підписання уповноваженими представниками та закінчився 31.12.2024, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2. Договору). Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 10.10.2024 до Договору факторингу № 10/102024-01 укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» під №3254 значиться боржник [PERSON] . Кредитний договір № 571230053 від 13.08.2023 загальна заборгованість 30 890,80 грн, з яких 6 500,00 грн тіло кредиту, 24 390,80 грн заборгованість по відсотках. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, відступило ТОВ «Юніт Капітал» згідно Договору факторингу №04/06/25-Ю. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги за Кредитним договором № 571230053 від 13.08.2023 у розмірі 30 890,80 грн, з яких 6\~500 грн тіло кредиту, 24 390,80 грн заборгованість по відсотках. Правовідносини, які виникли між сторонами, крім умов вказаного вище Кредитного договору, врегульовані нормами ЦК України. Зокрема, у ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Уклавши Договір з первісним кредитором, відповідач погодилася з його умовами та правилами надання споживчих кредитів, що фактично нівелює усі можливі доводи стосовно невідповідності умов договору вимогам законодавства без його обґрунтування доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Зазначений договір є чинним та підлягає виконанню сторонами. Отже, [PERSON] згідно укладеного з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору взяла на себе зобов`язання погасити кредит у визначений договором строк, та вказаний обов`язок нею був порушений, що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості за Договором, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення кредиту за тілом кредиту в розмірі 6\~500 грн. Відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за тілом кредиту. Що стосується нарахованих відсотків за користуванням кредиту, суд зазначає, що статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця одержувати від позичальника проценти від суми позики. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просить також стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Укладаючи 13.08.2023 Договір кредитної лінії № 571230053 сторони обумовили, що Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання (п.11.1 Договору). Водночас, на момент укладення Договору сторони дійшли згоди, що рекомендована дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування 05.09.2023, тобто упродовж 23 днів від дати отримання першого траншу позичальником (п.7.1. Договору). Цей період кредитування відповідач не прологновував. Тобто, строк кредитування за Договором № 571230053 розпочався 13.08.2023 та діяв до 05.09.2023. За цей період відповідачу нараховані первинним кредитодавцем проценти в сумі 1 345,50 грн, що відповідає п. 3.3 Договору. При цьому, як встановлено судом за наслідками дослідження розрахунків ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» загалом проценти відповідачу нараховані за період з 13.08.2023 по 10.10.2024, тобто поза межами визначеного умовами Договору №571230053 строку кредитування. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, згідно якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 23 дні з дня отримання коштів, який сторонами не пролонговувався, позовні вимоги про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню, в межах строку кредитування, а саме в розмірі 1 345,50 грн (згідно розрахунку первинного кредитодавця). Частиною першою та другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню на суму 7 845,50 грн, що становить 25,40 % від ціни позову, то на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 615,29 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 1 778 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial