Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі позивач) звернулося до Іванківського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором № 7893086 від 29.03.2023 року в частині здійснення повернення наданого кредиту, право вимоги на стягнення якого перейшло до позивача, внаслідок чого позивач просить стягнути з відповідача 20 950,00 грн., у тому числі 5 000,00 грн. заборгованість за сумою кредиту, 15 000,00 грн. заборгованості за сумою відсотків, 950,00\~грн. заборгованості за комісією. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2025 головуючим по справі визначено суддю Мовчана В.В. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 07.01.2025 відкрито провадження у справі № 366/34/25, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 22.01.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві зазначено, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». За твердженнями відповідача, надані позивачем документи лише констатують наявність заборгованості у фіксованій сумі, але не підтверджують її наявність, походження і розмір. Крім того, відповідач зазначає, що безпідставне нарахування завищених відсотків за користування кредитом наданим відповідачу, суперечить вимогам ЦК України, висновкам Верховного Суду, а також статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». За твердженнями відповідача, укладання кредитного договору і надання відповідачу по справі кредитних коштів за обставин, викладених у позовній заяві не доведено, а тому є всі підстави для відмови у позові за недоведеністю та необґрунтованістю. 06.02.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» інформації щодо перерахування 29.03.2023 первинним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» на рахунок [PERSON] 5 000,00 грн. згідно платіжного доручення №96881784. У відповіді на відзив позивач зазначає, що будь яких доказів на спростування обставин, що кошти, визначені в електронному договорі в розмірі 5\~000,00 грн. надійшли в розпорядження відповідача на належну йому банківську карту, отримання та користування кредитними коштами, а також спростування розміру заборгованості по кредиту, розмір якої відображено у розрахунку, відповідач не надав. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 20.02.2025 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Контрактовий дім» інформацію щодо перерахування 29.03.2023 року первинним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» на рахунок [PERSON] коштів в сумі 5 000,00 грн., згідно платіжного доручення № 96881784. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» надати суду належним чином завірені копії витребуваних документів. 29.04.2025 до Іванківського районного суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Контрактовий дім» надійшли докази на виконання вимог ухвали суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що 29.03.2023 року відповідач уклав з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 7893086, підписавши його електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора Z79843. Згідно з умовами договору кредитодавець зобов`язується на строк, визначений умовами договору, надати позичальнику кошти в сумі 5 000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений договором термін. Відповідно до п. 1.3, 1.4 договору кредит надається загальним строком на 105 днів з 29.03.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 13.04.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 12.07.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 13.04.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 12.07.2023 (останній день строку кредитування). Згідно з п. 1.5. Договору загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 15\~950,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 20\~950,00 грн. Тип процентної ставки за цим договором фіксована. За надання кредиту позичальник має сплатити комісію у розмірі 950,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1500,00 грн., що нараховуються за ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти користування кредитом протягом поточного періоду становлять 13 500,00 грн., що нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.1.-1.6. Договору) У п. 2.1 сторони узгодили, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] . Розділом 6 Кредитного договору передбачено порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Зокрема, кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається товариством електронним повідомленням (смс) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепт). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджер або у смс-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. На договір накладається електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, що визначає дату та час укладення договору. Після укладення кредитний договір надається (надсилається) позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству. Відповідно до п. 6.4 Кредитного договору укладення кредитодавцем кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Згідно з п. 6.7 кредитного договору позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника. Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що [PERSON] , з яким укладено договір № 7893086 від 29.03.2023 року ідентифікований ТОВ «Мілоан»; акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) Z79843. Згідно з платіжним дорученням № 96881784 від 29.03.2023, наданим позивачем, кредитні кошти в розмірі 5\~000,00 грн. перераховано на рахунок відповідача. Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, 29.03.2023 відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 5 000,00 грн. та нараховано комісію за оформлення кредиту в сумі 950,00 грн., у подальшому кожного місяця проводилося нарахування процентів. Випискою з особового рахунку за кредитним договором № 7893086 від 29.03.2023 підтверджується наявність заборгованості відповідача у розмірі 20 950,00 грн., у тому числі 5 000,00 грн. заборгованість за сумою кредиту, 15 000,00 грн. заборгованості за сумою відсотків, 950,00\~грн. заборгованості за комісією. 26.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги № 101-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, указаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №\~101-МЛ від 26.07.2023 ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 950,00 грн., у тому числі 5 000,00 грн. заборгованість за сумою кредиту, 15 000,00 грн. заборгованості за сумою відсотків, 950,00\~грн. заборгованості за комісією. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України). У ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). У силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних відомостей особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Подібна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020, проте у цій справі мова йшла про відсутність відображення електронного підпису на договорі та відсутність доказів отримання такого підпису позичальником. Зокрема, як зазначив Верховний Суд, без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. З огляду на зазначені постанови Верховного Суду, доказ підписання договору, що міститься у іншому документі (ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»), навіть у разі відсутності відображення підпису в договорі/паспорті кредиту, свідчить про законність дій та наявність волевиявлення сторін на укладення договору. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Згідно з ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України\~«Про споживче\~кредитування» передбачає право кредитора встановлювати у кредитному договорі комісію за надання, обслуговування кредиту. Згідно з ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Також, відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за цим договором. Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Надані позивачем на обґрунтування своїх вимог докази суд вважає належними та допустимими і такими, що підтверджують укладення відповідачем вищевказаного кредитного договору, який не оспорений відповідачем у встановленому законом порядку та згідно з презумпцією правомірності договору є правомірним (дійсним) станом на час розгляду справи в суді. Матеріалами справи підтверджується, що 29.03.2023 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 7893086 в електронній формі. Зокрема, вказаний договір 29.03.2023 підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора Z79843. Укладення кредитного договору без введення позичальником особистих даних, паспорта, ідентифікаційного коду, номера телефону, електронної пошти, номера банківської картки, яка вказана ним, є неможливим. Відтак, ідентифікація позичальника [PERSON] на веб-сайті товариства здійснена відповідно до вимог чинного законодавства. Належних і допустимих доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора відповідачем не надано. Судом відхиляються доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, враховуючи таке. Підписуючи кредитний договір № 7893086 від 29.03.2023 відповідач погодився з умовами кредитування, у тому числі на розмір процентів та сплату комісії за надання кредитних коштів. Як було встановлено судом, Згідно з п. 1.5. Договору загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 15\~950,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 20\~950,00 грн. Згідно наявного у матеріалах справи платіжного доручення № 96881784 від 29.03.2023 [PERSON] перераховано грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. на виконання умов Договору № 7893086. Крім того, з інформації наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» вбачається, що товариством 29.03.2023 о 15:32 успішно здійснено (завершено) переказ коштів від платника ТОВ «Мілоан» за платіжною операцією № 1213320330 на суму 5\~000,00 грн. на користь отримувача на платіжну карту [NUMBER] з призначенням платежу «кредитні кошти від ТОВ «Мілоан» згідно договору 7893086». За переконанням суду, надані докази, у своїй сукупності, дають підстави вважати про перерахування первісним кредитором (ТОВ «Мілоан») на рахунок [PERSON] грошових коштів у розмірі 5\~000,00 грн. на виконання Кредитного договору № 7893086 від 29.03.2023. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для виникнення кредитних правовідносин та існування заборгованості у відповідача перед позивачем за Кредитним договором № 7893086 від 29.03.2023. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надало належні та допустимі докази на підтвердження переходу до нього права вимоги за договором про споживчий кредит № 7893086 від 29.03.2023 до [PERSON] , а саме: -договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26.07.2023, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та з первісним кредитором ТОВ «Мілоан»; -акт приймання передачі реєстру боржників від 26.07.2023 до договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26.07.2023; -витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 101-МЛ від 26.07.2023; -платіжну інструкціяю (безготівковий переказ в національній валюті) № 72130 від 26.07.2023, за якою ТЗОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» плату за відступлення права вимоги згідно з договором відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26.07.2023. Отже, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як новий кредитор, набуло право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 7893086 від 29.03.2023. З урахуванням викладеного, внаслідок невиконання відповідачем взятих за кредитним договором зобов`язань утворилася заборгованість у вказаному позивачем розмірі, яка не спростована відповідачем та його представником, і така заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, який на підставі відповідного договору про відступлення прав вимог є новим кредитором відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved