Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

У червні 2025 до Дарницького районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. Ухвалою від 28.07.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку загального позовного провадження; установив сторонам строк на подання заяв по суті. Ухвалою занесеною до протоколу підготовчого судового засідання від 22.09.2025 суд, відповідно до положень ст. 197, п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України закрив підготовче провадження у справі та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та призначив до судового розгляду по суті на 28.10.2025 року об 15:00 год.; установив такий порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, під час розгляду справи по суті: заслухати пояснення сторін, дослідити письмові докази. Суд відклав проведення судового засідання призначеного на 28.10.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідача. 26.11.2025 представник позивача подав клопотання, у якому просив позовну вимогу про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини залишити без розгляду. Ухвалою від 26.11.2025 суд залишив без розгляду позовну вимогу про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та продовжив розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов про розірвання шлюбу обґрунтовано тим, що з 22 січня 2016 року сторони перебувають у шлюбі, від якого мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Проте, через різність характерів та поглядів зникло почуття кохання та поваги один доодного, вони перестали розуміти один одного, спільно вирішувати основні питання життєдіяльності сім`ї, в них відсутнє взаєморозуміння, взаємна допомога та підтримка, внаслідок чого вони не підтримують подружні шлюбні відносини. Сторони фактично припинили подружні відносини, не мають наміру примиритися. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам, примирення неможливе. Позивач просив розглянути справу без його участі, позов підтримує. На стягнення судового збору з відповідача не наполягає. Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву визнає. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову встановлено, що сторони втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, подружні відносини між ними припинились, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, спроб для примирення не здійснили. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на те, що позивач просив не стягувати судові витрати з відповідача у разі задоволення позову, враховуючи принцип диспозитивності, встановлений статтею 13 ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи.

Outcome: approved