Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

28 серпня 2025 року адвокат Бейлик А.Б. в інтересах [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначено заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Хмельницька міська рада. Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком заявниці [PERSON] . Після його смерті [PERSON] звернулась до управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перерахунок пенсії в зв`язку із смертю чоловіка (який мав статус ветерана війни учасника бойових дій). За принципом екстериторіальності дана заяву була розглянута управлінням ПФУ у Тернопільській області. Рішенням управління ПФУ у Тернопільській області від 05.06.2025 р. було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії в зв`язку із тим, що в свідоцтві про шлюб «невірно» вказана дата народження чоловіка заявниці [PERSON] . Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, та для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. В зв`язку з вищевикладеним [PERSON] вимушена звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин, оскільки її чоловік помер і їй необхідно провести перерахунок пенсійних виплат та в подальшому прийняти та оформити спадщину, що залишилась після його смерті. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2025 року, головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.09.2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами окремого провадження. Судове засідання призначено на 05.11.2025 року. 22 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву в якому просить залишити дану заяву без розгляду, оскільки із заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту необхідне їй для отримання пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме - права на пенсію. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали подану заяву про встановлення факту родинних відносин та просили її задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, при цьому у відзиві на заяву просили розгляд справи здійснювати без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Заслухавши думку заявниці та її представника, вивчивши доводи, що наведені у заяві, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Так завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1\~статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно зі\~статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень частини 1\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документу визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Приписами частини 3 статті\~12\~та частини 1 статті\~81 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього кодексу. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 2 статті\~77\~та частина 1 статті\~82 Цивільного процесуального кодексу України). Отже у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. [INFO] у віці 63 років у м. Хмельницькому, помер [PERSON] , [INFO] , про що 29 травня 2025 року Хмельницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, складений відповідний актовий запис за № 842 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] звернулись до Головного Управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області із заявою про перерахунок пенсії в зв`язку із смертю чоловіка (який мав статус ветерана війни учасника бойових дій). За принципом екстериторіальності дана заяву була розглянута управлінням ПФУ у Тернопільській області. Рішенням управління ПФУ у Тернопільській області від 05.06.2025 р. було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії в зв`язку із тим, що в свідоцтві про шлюб «невірно» вказана дата народження чоловіка заявниці [PERSON] . Як убачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 травня 1962 року, [INFO] в селі Камишне, Кустанайської області, республіки Казахстан народився « [PERSON] », про що в книзі записів актів громадського стану зроблений запис за № 34 . Проте, з долучених до заяви документів а саме з копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 12 липня 1986 року, копії військового квитку [PERSON] серії [NUMBER] , вбачається, що датою народження померлого [PERSON] є [INFO] , що не відповідає дійсності. [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є однією і тією ж особою, а заявниця [PERSON] була дружиною [PERSON] , а він відповідно був її чоловіком. Крім того вказаний факт підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] . Суд не бере доводи заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, за якими просить залишити дану заяву без розгляду, оскільки із заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту необхідне їй для отримання пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме - права на пенсію, оскільки згідно заяви їй треба встановити цей факт не тільки для отримання пенсії,але й для отримання свідоцтва про спадщину, що залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] . Отже, досліджуючи вищенаведені докази по справі судом встановлено, що в даному випадку маються розбіжності в написанні дати народження [PERSON] , а саме у свідоцтві про реєстрацію шлюбу, зазначено датою народження останнього [INFO] , у зв`язку з чим заявниця [PERSON] позбавлена можливості звернутися із заявою про перерахунок пенсійних виплат та в подальшому прийняти та оформити спадщину, що залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] . З цього приводу слід зазначити, що за зальним правилом, окреме провадження\~це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій. Частиною 1\~статті 293 Цивільного процесуального кодексу України\~регламентовано, що окреме провадження\~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналогічні правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц та від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17. Так, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено у пункті 5 частини 2\~статті 293 Цивільного процесуального кодексу України. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, наведений в частині 1\~статті 315 Цивільного процесуального кодексу України\~та не є вичерпним (частина 2\~статті 315 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 315 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, при цьому у заяві про встановлення такого юридичного факту обов`язково має бути зазначено з якою метою заявник має бажання встановити такий факт (пункт 1 частини 1\~статті 318 Цивільного процесуального кодексу України). Пленум Верховного Суду України у пункті 1\~Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Зі змісту заяви [PERSON] вбачається, що остання звернулись до суду із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин між нею та померлим чоловіком внаслідок не вірного зазначення дати його народження у свідоцтві про реєстрацію шлюбу, що посвідчує їх родинний зв`язок, й встановлення цього факту необхідно заявниці для реалізації своїх пенсійних прав, зокрема позбавлена можливості звернутися із заявою про перерахунок пенсійних виплат та в подальшому прийняти та оформити спадщину, що залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] , та іншого порядку крім судового для встановлення такого юридичного факту на цей час не існує. Положеннями\~статті 29 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом\~якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті. Отже, встановлення факту родинних відносин між заявницею [PERSON] й померлим [PERSON] породжує для заявниці юридичні наслідки у виді можливості перерахунку пенсії в зв`язку із смертю чоловіка. У пункті 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. З огляду на те, що факт встановлення родинних відносин про встановлення якого просить заявниця, підтверджується матеріалами даної справи, а встановлення такого факту є необхідним заявниці для звернення із заявою про перерахунок пенсійних виплат та в подальшому прийняті та оформленні спадщини, після смерті її чоловіка [PERSON] , суд дійшов висновку щодо задоволення вимог [PERSON] . Твердження заінтересованої особи про необхідність залишення заяви без розгляду є безпідставним, так як встановлення факту родинних відносин на даній стадії судового процесу жодним чином не пов`язано із вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved