Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Представник позивача Тараненко А.І. звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 575020758 від 08.01.2021 року у розмірі 54946,17 грн. Ціна позову визначена позивачем в розмірі 54946,17 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.01.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 575020758 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору загальна сума кредиту становить 14750,00 грн. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перед позичальником виконало та надало кредитні кошти. Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку, яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено\~договір факторингу\~№ 28/1118-01, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором № 575020758 від 08.01.2021. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №128 від 06.04.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 35 610,06 грн. 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01 згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором № 575020758 від 08.01.2021. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, ТОВ «Таліон Плюс» передало ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідача на загальну суму 54946,17 грн. 30.09.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір\~факторингу №\~3009/24, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором № 575020758 від 08.01.2021. Відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу № 3009/24 від 30.09.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 54946,17 грн., яка складається з наступного: 14749,20 грн. - заборгованість по кредиту; 40196,97 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 3009/24 від 30.09.2024. Представник позивача зазначає, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів в повному обсязі не виконав, чим порушив умови договору. Ухвалою суду від 17.02.2025 відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія даної ухвали направлена на відому адресу місця реєстрації відповідача, однак повернулась на адресу суду неврученою, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі та судові повістки направлялись на відому адресу місця реєстрації відповідача, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановленого судом строку для подання відзиву. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача просила справу слухати за відсутності представника ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти розгляду справи в заочному порядку представник позивача не заперечувала. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з відсутністю клопотання сторін про інше, відповідно до положень ст. ст. 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено,\~що 08.01.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 575020758 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору загальна сума кредиту становить 14750,00 грн. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перед позичальником виконало та надало кредитні кошти. Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку, яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту. Зарахування грошових коштів у сумі 14750,00 грн. наданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку, яку позичальником вказано в заяві на отримання кредиту, що підтверджується копією платіжного доручення від 08.01.2021. На підстави викладеного, суд приходить до висновку, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за кредитним договором перед позичальником виконало та надало позичальнику кошти, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено\~договір факторингу\~№ 28/1118-01, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором № 575020758 від 08.01.2021. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №128 від 06.04.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 35 610,06 грн. 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01 згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором № 575020758 від 08.01.2021. 30.09.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 3009/24, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором № 575020758 від 08.01.2021. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, а тому ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з позичальником [PERSON] . Договори, укладені між відповідачем та первісним кредитором, договори факторингу, укладені між первісним кредитором та позивачем у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204\~ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, передбаченого умовами договору та не здійснює плату для погашення кредитної заборгованості. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Зважаючи, що без здійснення вказаних дій відповідачкою кредитний договір не був би укладений сторонами, то цей правочин відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позичальника. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Зважаючи, що сторонами було погоджено істотні умови договору, на виконання кого [PERSON] отримані кредитні кошти, які своєчасно повернуто не було, що призвело до утворення заборгованості, суд вважає, що наявні підстави для стягнення заборгованості у судовому порядку. Разом з тим, оцінюючи наданий позивачем розрахунок, суд вважає, що нараховані відсотки у розмірі 40196,97 грн. стягненню не підлягають, оскільки підстави їх нарахування позивачем не обґрунтовані. Матеріали справи не підтверджують правомірність нарахування відповідачу процентів у зазначеному в позові розмірі поза межами 30 ти денного строку на який видавався кредит. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №128 від 06.04.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача [PERSON] \~на загальну суму 35 610,06 грн. В той же час за даними Реєстру боржників за Договором факторингу № 3009/24 від 30.09.2024 до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за кредитним договором № 575020758 від 08.01.2021 року до відповідача [PERSON] на загальну суму 54946,17 грн., що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 3009/24 від 30.09.2024. Згідно позовної заяви вказана заборгованість складається з наступного: 14749,20 грн. заборгованість за кредитом; 40196,97 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. З урахуванням конкретних обставин даної справи, суд вважає, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за кредитом в розмірі 14749,20 грн., оскільки в ході розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов кредитного договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за договором в повному обсязі не виконав, не повернув у строк отримані кредитні кошти, в результаті чого з нього підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 575020758 від 08.01.2021 у розмірі 14749,20 грн., яка складається із заборгованості по кредиту. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За\~ст.137 ЦПК України\~\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу адвоката. В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 6000,00 грн. Згідно п. 8 ч. 2 ст.141\~ЦПК України\~\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Суд дослідивши\~позовну заяву\~з доданими\~до неї\~матеріалами,\~докази надані\~на підтвердження\~понесених позивачем\~судових витрат\~на правничу\~допомогу,\~вважає,\~що \~судові витрати\~в частині\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Право на професійну правничу допомогу гарантовано\~статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у\~рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009\~зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Згідно положень\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Виходячи з положень статей\~137,\~141ЦПК України, статті 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката,

Outcome: partial