Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~05 вересня 2025 року представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив суд, стягнути з відповідача на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 22038000097770 року від 28.11.2018р. в розмірі 20\~840,72 грн., інфляційні втрати у розмірі 367,68 грн., 3% річних у розмірі 59,79 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 28.11.2018 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22038000097770 у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування 24 місяців. Після підписання кредитного договору відповідач зобов`язався повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію. Кредитні кошти перераховано на особистий рахунок відповідача. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Зазначає, що на дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за Кредитним договором становить 20\~840,72 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту\~10\~392,34 грн.; заборгованості по відсотках\~1768,38 грн.; заборгованості по комісії\~8680,00 грн. Вказує, що на момент подання позовної заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитним договором відповідачем не виконано, у зв`язку з чим останній зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3 % річних, нарахованих за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 у розмірі 59,79 грн. та суму боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 у розмірі 367,68 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до свого позову письмове клопотання, в якому позов підтримав у повному обсязі та на підставі ч. 5 ст.223, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Також інформація про виклик у справі відповідача розміщувалася судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.11.2018 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22038000097770 у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування на 24 місяців. Відповідно до кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей кредитний договір, що разом становлять єдиний кредитний договір, банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору банк надає клієнту грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 24 800,00 грн; Строк кредитування 24 місяців; Кінцева дата повернення кредит; Цільове призначення: на споживчі потреби; Щомісячна комісія за обслуговування кредиту: 3.5% від суми кредиту; Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56,0% річних. Умови, визначені в цьому пункті Договору, є істотними умовами кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Частиною 1 статті 526, частиною 1 статті 527\~ЦК України установлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.ч.1-3 ст.1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з абз.1 ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від плати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 статті 625 КК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14?591цс18) від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).. Відповідач користувався кредитними коштами. 15.12.2021 року АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права нового кредитора до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені судом докази, а також встановлені обставини та положення зазначених вище норм права, суд вважає доведеним, що ТОВ «Цикл Фінанс» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 28.11.2018 між [PERSON] та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Згідно довідки ТОВ «Цикл Фінанс» станом на 25.08.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 22038000097770 від 28.11.2018 становить 20\~840,72 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту\~10\~392,34 грн.; заборгованості по відсотках\~1768,38 грн.; заборгованості по комісії\~8680,00 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за Кредитним договором № 22038000097770, в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати від боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, у даному випадку непогашеної заборгованості за тілом кредиту. На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягненню з відповідача на користь позивача суми заборгованості за Кредитним договором № 22038000097770 . Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором № 22038000097770 від 28.11.2018 в сумі 12\~160,72 гривень, яка складається з: суми боргу по тілу кредиту становить 10\~392,34 гривень; суми боргу по відсоткам 1768,38 гривень. Крім того, позивач, пред`являючи позов просив у тому числі стягнути з відповідача на його користь заборгованість по комісії за кредитним договором № 22038000097770 від 28.11.2018 у розмірі 8680,00 грн. У кредитному договорі № 22038000097770\~ від\~28.11.2018\~наявні відомості\~про те,\~що щомісячна\~комісія за\~обслуговування кредиту\~3.5% від суми кредиту. У розділі «Графік платежів» кредитного договору розмір комісії за надання кредиту становить 0,00 грн. Отже умовами, укладеного між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] кредитного договору № 22038000097770 від 28.11.2018 передбачена сплата позичальником комісії за обслуговування кредиту. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, що діяла на час підписання договору) до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, що діяла на час підписання договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Так, у кредитному договорі № 22038000097770 від 28.11.2018 не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування кредитної заборгованості (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касові операції, надання консультативних та інформаційних послуг) за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості, тому у відповідача відсутній обов`язок щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості. Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладеного у постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21. Таким чином, враховуючи те, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг при укладенні кредитного договору № 22038000097770 від 28.11.2018, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по комісії у розмірі 8680,00грн. Окрім заборгованості за кредитним договором № 22038000097770 від 28.11.2018 ТОВ «Цикл Фінанс» просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та три проценти річних нараховані за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 від простроченої суми 10392,34грн. Згідно розрахунку 3 % річних та індексу інфляції сума боргу за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 із врахуванням 3 % річних становить 59,79 грн., сума боргу із врахуванням індексу інфляції становить 367,68 грн. Суд погоджується з наведеним розрахунком інфляційних втрат та трьох процентів річних, які нараховані за період з 15.12.2021по 23.02.2022, тобто до початку дії в Україні воєнного стану, і заявлені вимоги в цій частині вважає обґрунтованими. У відповідності до ст.ст. 76-81 ЦПК України- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що позивач надав достатні та належні докази для встановлення факту укладення сторонами Договору, порушення відповідачем його умов, унаслідок чого у позивача виникло законне право вимагати дострокове повернення всієї суми кредиту, відсотків за користування кредитом. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 22038000097770 від 28.11.2018 у розмірі 12\~160,72 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 10\~392,34 грн.; заборгованість по відсоткам 1768,38грн.; та нараховані за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 інфляційні втрати у розмірі 367,68 грн. та три проценти річних в сумі 59,79 грн. Згідно з ч.1 п. 1 ч. 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.. Отже, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1936,97 грн. (12\~588,19 грн. х 2442,40 грн. : 21\~268,19 грн. = 1445,60 грн.). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для подання даної позовної заяви, позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката Кеню Д.В., з яким був укладений договір про надання правової допомоги № 43453613 від 02.01.2025 р., у відповідності до умов якого, останньому було доручено надати послуги захисту прав та інтересів замовника під час розгляду судом будь-якої інстанції справи у якій замовник є учасником, а також додаткову угоду до договору від 25.08.2025 р. з прізвищем відповідача [PERSON] , з якого стягуються кредитні кошти, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 25.08.2025 р. на суму 3000 грн. з детальним описом робіт та послуг, наданих адвокатом. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Таким чином, беручи до уваги, що витрати на професійну правничу допомогу позивачам адвокатом Кеню Д.В. підтверджені документально і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на суму 3000 грн., як підтверджені документально.

Outcome: partial