Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 21525,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем був укладений кредитний договір № 16614-11/2021, відповідно до якого останній отримав фінансовий кредит в сумі 7000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. 21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 21092022, відповідно до умов якого вказане товариство передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право грошової вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» право вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договорів факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача. З моменту отримання права вимоги до відповідача, він має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 16614-11/2021 на загальну суму 21525,00 грн, з яких 7000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 14525,00 грн заборгованості за відсотками. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 17 травня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без виклику сторін. Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 06 липня 2023 року зупинено провадження у справі. Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 року поновлено провадження. Представник позивача подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, відзиву до суду не направив. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та відповідні спірні правовідносини. Так, 20 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем був укладений кредитний договір № 16614-11/2021, відповідно до якого останній отримав фінансовий кредит в сумі 7000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором, який був підписаний електронним одноразовим ідентифікатором «W0370» (а.с.5). Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 19 грудня 2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу. Для клієнта, якому Товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів у цей час здійснюється за стовкою 0,5% на добу за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів з моменту його надання. Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом (п.1.2, 1.3, 1.4, 1.6 Договору). Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п.2.5 Договору). У пункті 4.3 договору «Відповідальність Сторін та порядок вирішення спорів» визначено, що у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк зазначений в п.1.2 договору, проценти передбачені п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті кредитного продукту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором W0370 (а.с.9). Додатком №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 16614-11/2021 встановлено графік платежів за договором, згідно якого загальна вартість кредиту становить 12250,00 грн, з яких: 7000,00 грн сума кредиту, 5250 грн проценти (а.с.6). Згідно із додатковою угодою №3 від 20 грудня 2021 року, сторони погодили відстрочити виконання за договором на 14 днів, тобто до 02 січня 2022 року. Будь які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 12425,00 грн (а.с.7). Окрім того, 21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 21092022, відповідно до умов яких вказане товариство передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право грошової вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» право вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.10-12). Із п. 1.1 Договорів факторингу вбачається, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до Витягів з реєстру боржників, що є додатками № 1 до Договору факторингу «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] на загальну суму 21525 грн (а.с.13). Відповідачу надсилалось повідомлення про укладення договору факторингу № 21092022 (а.с.8). З моменту отримання права вимоги до боржників, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 21525,00 грн, з яких 7000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 14525,00 грн заборгованості за відсотками. Таким чином, позичальником було порушено умови вказаного вище кредитного договору від 20 листопада 2021 року. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). У ч. 3 ст. 12, ст. ст. 76 - 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідач не використав можливість і право реалізувати свої процесуальні права, заперечувати проти позову, надати докази у підтвердження своїх заперечень. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються нормами ЦК України. Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини щодо виконання зобов`язань, зокрема, за договором позики. За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із положеннями ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позичальник повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Аналізуючи вище наведені норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що було укладено договір у встановленій законом формі, з визначенням усіх істотних умов такого договору. Постачальник виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, який було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в договорі. Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі не виконав. Таким чином, наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов Договору має наслідком виникнення у банку права вимагати повернення суми кредитних коштів, що в т.ч. передбачено нормами ч. 2 ст. 1054 ЦK України. За умовами\~договору ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» видало відповідачу кошти в сумі 7000 грн, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними у розмірі - 2,50% на добу у строк до 19 грудня 2021 року. Позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку на підставі п. 4.3 договору. Пункт 4.3 договору, який міститься у розділі «Відповідальність сторін та порядок вирішення спорів» визначено, що у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк зазначений в п.1.2 договору, проценти передбачені п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення. Однак, сторони визначили нарахування процентів поза межами строку кредитування як міру відповідальності боржника за неправомірну поведінку (невиконання умов договору), тому відсутні підстави вважати, що відбулась пролонгація договору. При цьому позивач не заявив до відповідача вимог про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Сторонами договору було погоджено відсоткову ставку за користування кредитними коштами у розмірі 2,50 % на добу від тіла кредиту 7000,00 гривень. А тому з відповідача підлягає стягненню прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7000 грн, прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 5250,00 грн (7000 х 2,50 % х 30). За таких обставин, суд відхиляє наданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно з яким заборгованість відповідача за кредитом складає 21525,00 грн, оскільки такий проведений без урахування умов договору, а також всупереч вимог Закону. Отже, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача, на користь позивача суму боргу за кредитним договором у розмірі 12250,00 грн, з яких: 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5250 грн сума заборгованості за відсотками (позов задоволено на 56,91 %). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1527,46 грн пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 56,91 %).

Outcome: partial