Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

13.06.2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява представника АТ «Ощадбанк» - адвоката Гофман О. до [PERSON] , відповідно до якої просила стягнути з відповідача заборгованість за Договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №021-515 від 28.04.2021 року в розмірі 67982,90 грн., заборгованість за комісією 28,76 грн. В рахунок погашення заборгованості, звернути стягнення на предмет застави за Договором застави майна №021-515 від 28.04.2021 року автомобіль марки Cherry, модель Tiggo4, державний реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасi (кузова, рами) [NUMBER] , piк випуску 2021, що належить на праві власності [PERSON] шляхом, продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни, продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження. Крім того просили стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 6056 грн. В обгрунтування позову вказує, що 28.04.2021 між АТ «Ощадбанк» в особі філії Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений Договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №021-515 на суму 224080 грн.. Крім того, 28.04.2021 між АТ «Ощадбанк» в особі філії Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений Договір застави №021-515, предметом застави за цим Договором є рухоме майно транспортний засіб Cherry, модель Tiggo4, реєстраційний номер [NUMBER] , 2021 року випуску, об`єм двигуна № 1499 куб.м., номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір білий, що був придбаний відповідно до Договору №514448-Y00759 купівлі-продажу автомобіля від 21.04.2021 року. Відповідно до п. 2.6. Договору застави, договірна вартість за згодою сторін предмет застави оцінюється в розмірі 448160 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, позивач направив на його адресу вимогу про дострокове повернення кредиту, яка залишена відповідачем без відповіді. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Кредитного договору, станом на 09.06.2025 року виникла заборгованість у сумі 67982,66грн., з яких 67953,90 грн. заборгованість за основним боргом, 28,76 грн. заборговансть за комісією. Вищевикладені обставини стали підставою для звернення до суду з позовом Ухвалою суду від 17.06.2025 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.10.2025 року справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не надавав. З відома позивача, у відповідності до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 28.04.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №021-515, відповідно до умов якого Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника надав позичальнику кредит в загальному розмірі 224080 грн. під 0,01 % процентів річних строком на 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 27.04.2024 року на придбання транспортного засобу за договором купівлі- продажу. Згідно п. 2.3 Договору, кредит надається для придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу (цільове призначення кредиту). Відповідно п.3.2.1 Договору, банк здійснює надання кредиту одноразово в безготівковій формі шляхлм перерахування коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням кредитних коштів на поточний рахунок продавця транспортного засобу ТОВ «Автоцентр на Будівельників», ідентифікаційний код 33969301 №\~ [NUMBER] , відкритий в АТ «КБ «ГЛОБУС», код банку 380526. Грошові кошти у сумі 224080 грн. були зараховані [PERSON] на рахунок АТ КЮ «Глобус» на виконання умов кредитного договору №021-515 від 28.04.2021 року, рахунку факторингу №514448-Y00759/1 від 21.04.2021 року, що підтверджено меморіальним ордером №0021-515 (#709762830815) від 28.04.2021 року.. З метою належного виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором між АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір застави майна № 021-515 від 28.04.2021 року. Предметом застави є транспортний засіб - автомобіль марки Chery, модель Tiggo 4, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2021, номер шасі [NUMBER] , колір білий, об`єм двигуна 1499куб.м., придбаний за договором №\~514448-У00759 купівлі-продажу автомобіля від 21.04.2021 року укладеним між заставодавцем та продавцем транспортного засобу. Відповідно до п. 2.6. Договору застави, договірна вартість предсмету застави за згодою сторін становить 448160 грн. Пунктом 4.1.7 Договору застави майна передбачено, що Заставодержатель має право вимагати дострокового виконання Зобов`язання, забезпеченого заставою за цим Договором, а якщо вимога не буде задоволена, незалежно від настання Строку виконання Зобов`язання, звернути стягнення на Предмет застави, у тому числі у разі: не виконання та/або неналежного виконання Позичальником Кредитного договору (у тому числі й щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватися відповідно до Кредитного договору, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частини становить більше 1 (одного) місяця). Згідно з п.5.2 договору застави майна, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником Зобов`язання, та/або у випадку невиконання Заставодавцем обов`язків за цим Договором, а також у інших випадках, передбачених цим Договором та/або Законодавством, Заставодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на Предмет застави у порядку, визначеному цим Договором та/або Кредитним договором. Пунктом 3.9.2 кредитного договору визначено, що виконання Позичальником вимоги Банку щодо дострокового повернення Кредиту, належних до сплати процентів, комісійних винагород та інших платежів відповідно до умов цього Договору повинно бути проведено Позичальником протягом 30 (тридцяти) днів з дати одержання такої вимоги від Банку. Згідно з витягом №96874067 від 22.04.2025 року (реєстрація змін) у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано зміну обтяження на підставі договору застави майна №021-515 від 28.04.2021 року. Крім того, звернення стягнення до зміни обтяження не зареєстровано. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, позивач направив на його адресу повідомлення про порушення забезпеченого обтяження зобов`язання від 23.04.2025 року №55/5.5-02/46901/2025. Поштове відправлення повернулося у зв`язку з закінченням строку зберігання. У зв`язку з неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору, станом на 09.06.2025 року виникла заборгованість у сумі 67982,66 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 67953,90 грн.; заборгованості за комісією - 28,76 грн., що підтверджується відповідним розрахунком позивача. Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтями 525, 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 Цивільного кодексу України\~передбачено, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1 ст.\~1048\~ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За таких обставин, оскільки відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Щодо звернення стягнення на предмет застави, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно з ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Отже, право на звернення стягнення на предмет обтяження виникає у заставодержателя в разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою. За ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ч.1 ст. 23, ст. 24, ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Як встановлено з матеріалів справи, повідомленням 23.04.2025 року №55/5.5-02/46901/2025, відповідача повідомлено про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Згідно з витягом №96874067 від 22.04.2025 року (реєстрація змін) у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано зміну обтяження на підставі договору застави майна №021-515 від 28.04.2021 року. За таких обставин, заявлені вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки у заставодержателя виникло право на звернення стягнення на предмет обтяження. Крім того відповідно до сталої судової практики Верховного Суду, стягнення заборгованості за основним зобов`язанням не виключає можливості звернення стягнення на предмет застави, адже саме кредитор має право обирати спосіб реалізації своїх прав. Зокрема, такі правові позиції висловлені у постановах Верховного Суду: від 28.08.2019 року у справі № 759/4036/18, від 22.05.2019 року у справі № 640/18356/17, від 05.12.2018 року у справі № 761/31346/13-ц, та від 31.10.2018 року у справі № 2-1513/10. Звернення стягнення на предмет застави є додатковим, а не альтернативним способом захисту, що може застосовуватися окремо або разом з вимогами про стягнення основної заборгованості. Це не становить подвійного стягнення, а відповідає правовій природі акцесорного зобов`язання, сприяє забезпеченню належного захисту прав кредитора та відповідає принципам цивільного судочинства. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, зщо позов АТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно дост. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 6058 грн.

Outcome: approved