Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

29.05.2025 року АТ «Перший український міжнародний банк» звернувся до суду із наведеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначав наступне. 23.03.2017 року між АТ «Перший український міжнародний банк», який є правонаступником ПАТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] , шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладено кредитний договір № 200795513901. На підставі кредитного договору № 200795513901, [PERSON] надано картку з кредитним лімітом в сумі 10 000, 00 грн., ліміт в подальшому збільшено до 27\~500,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов укладеного договору, станом на 04.02.2025 р. за вказаним договором, утворилася заборгованість на загальну суму 40 617, 69 грн., яка склалася за кредитом 27 451, 88 грн., процентами за користування кредитними коштами 13\~165, 81 грн., яку [PERSON] , добровільно не сплачує. 24.11.2022 р. між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] , шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту, укладено кредитний договір № 1010807793. На підставі кредитного договору № 1010807793, [PERSON] надано кредит в розмірі 4 662, 70 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,01 % на рік, та комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,4 % на рік, строк кредитування 24 місяці. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов укладеного договору, станом на 04.02.2025 р. за вказаним договором, утворилася заборгованість на загальну суму 5 452, 10 грн., яка склалася за кредитом 4 468, 01 грн., процентами за користування кредитними коштами 0,69 грн., комісією - 983, 40 грн., яку [PERSON] , добровільно не сплачує. З огляду на вказане, АТ «ПУМБ» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаними кредитними договорами та судові витрати. Ухвалою судді від 06 червня 2025 року відкрито провадження у справі і її призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 09 год. 30 хв. 26 червня 2025 року. В подальшому розгляд справи було неодноразово відкладено, останній раз на 14 год. 00 хв. 27 листопада 2025 року. Представник позивача АТ «Перший український міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився, в заяві по суті справи, просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, повідомивши, зокрема про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою, в якій просила в задоволенні позовних вимог по кредитному договору № 1010807793 від 24.11.2022 року відмовити, у зв`язку з повним його погашенням. Щодо кредитного договору № 200795513901 від 23.03.2017 року просила не стягувати відсотки, оскільки вони не передбачені в кредитному договорі, а суми сплачені на погашення відсотків зарахувати в тіло кредиту. Крім того, розгляд справи просила здійснювати у її відсутність. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. По кредитному договору від 23.03.2017 року за № 200795513901. 23.03.2017 року між АТ «Перший український міжнародний банк», який є правонаступником ПАТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] , шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладено кредитний договір № 200795513901. На підставі кредитного договору № 200795513901, [PERSON] надано картку з кредитним лімітом в сумі 10 000, 00 грн., ліміт в подальшому збільшено до 27\~500,00 грн. Згідно до розрахунку заборгованості за вказаним договором, та виходячи з позовних вимог, АТ «Перший український міжнародний Банк» просило стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 40 617, 69 грн., яка склалася за кредитом 27 451, 88 грн., процентами за користування кредитними коштами 13\~165, 81 грн. Суд погоджується з вимогами Банку про наявність у відповідачки зобов`язань щодо погашення заборгованості, яка утворилася за основною сумою боргу. Водночас вирішуючи позовні вимоги Банку щодо стягнення зі [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором у вигляді прострочених відсотків за користування кредитними коштами, суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків конструкцію договору приєднання, його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Таким чином, в разі укладення кредитного договору відсотки за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення, яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення, яких визначаються сторонами в самому договорі). Водночас у заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Перший український міжнародний банк» від 23.03.2017 року відсоткова ставка не зазначена. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (суму, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 23.03.2017 року, посилався на Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Перший український міжнародний банк». При цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що саме цю Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розумів відповідач, ознайомлювався і погодився з ними, підписуючи заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, та зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Публічні пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, Публічні пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 23 березня 2017 року шляхом підписання заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами (правова позиція, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). За таких умов, вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за користування кредитом є безпідставними, оскільки позивачем не доведено укладення договору на таких умовах (аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 29.03.2024 року у справі № 336/1265/21). Позивач, окрім відсотків, просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом (тіло) в розмірі 27 451, 88 грн. З розрахунку заборгованості та виписки вбачається, що частину грошових коштів, сплачених відповідачкою позивач зарахував на погашення відсотків, які були неправомірно нараховані, - 41\~796, 10 грн., а тому виходячи з того, що тіло кредиту складає 27 451, 88 грн. (41 796, 10 грн. 27 451, 88 = 14\~344, 22 грн.), то в даному випадку наявна навіть переплата за вказаним договором, а тому в задоволенні вимог щодо цього кредитного договору слід відмовити. По кредитному договору від 24.11.2022 року за № 1010807793. 24.11.2022 року між АТ «Перший український міжнародний банк», який є правонаступником ПАТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] , шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладено кредитний договір № 1010807793. На підставі кредитного договору № 1010807793, [PERSON] надано кредитні кошти в розмірі 4\~662, 70 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,01 % на рік, та комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,4 % на рік, строк кредитування 24 місяці. Виходячи з довідки за вих. № ZP1-50.4/28 від 31.07.2025 року, виданої АТ «Перший український міжнародний банк» [PERSON] станом на 31.07.2025 року заборгованість по кредиту, процентам та комісії за надання пакету послуг по видачі кредиту відсутня. Кредитні зобов`язання за договором № 1010807793 від 24.11.2022 виконані в повному обсязі. У зв`язку з наведеним, у задоволенні позовних вимог за даним кредитним договором слід відмовити в повному обсязі. З урахуванням наведених мотивів, у позові слід відмовити. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір стягненню не підлягає.

Outcome: dismissed