Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуном щодо брата [PERSON] [INFO] , заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації. Посилається на те, що він, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , та здійснює щоденний догляд за своїм братом [PERSON] [INFO] . [PERSON] є інвалідом з дитинства, тривалий час перебуває в безпомічному стані та потребує постійного стороннього догляду, не може самостійно забезпечувати всі свої потреби, забезпечувати захист своїх прав. Загальна тривалість перебування на інвалідності - з дитинства, постійна І-А група інвалідності встановлена висновком МСЕК в 2012 році. Вказує, що батьки на даний час не можуть здійснювати догляд за братом за станом здоров`я, тому заявник є єдиною рідною людиною, яка може за братом доглядати та опікуватись ним. Вищевказане змушує його звернутись до суду з метою визнання його брата недієздатним та просити суд призначити його опікуном над недієздатним, оскільки лише він може здійснювати догляд за братом у повсякденному житті, надавати допомогу, захищати права та інтереси, піклуватись та створювати безпечні умови життя. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.12.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 20.06.2025 року призначено у справі судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі. 22 вересня 2025 року заступником генерального директора Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» Ревенок О. повернуто вказану цивільну справу до Солом`янського районного суду м. Києва та надано висновок від 01.09.2025 року № 1250. У судовому засіданні заявник підтримав заяву в повному обсязі та просив її задовольнити. Представник особи, щодо якої вирішується питання про визнання його недієздатним, не заперечував проти задоволення заяви. Вказав, що це відповідає інтересам [PERSON] . Заслухавши позицію учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що заявник є братом [PERSON] [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 22, 38). [PERSON] є інвалідом з дитинства. Постійна І-А група інвалідності встановлена висновком МСЕК в 2012 році, що підтверджується довідкою МСЕК від 06.03.2012 року серія 10 ААА №770779. Медичний діагноз [PERSON] підтверджується наступними та іншими медичними документами: - довідкою до Акта МСЕК серія 10 ААА №770779 спец. псих. МСЕК №2 виданого 06.03.2012 року. Згідно висновку МСЕК, [PERSON] «потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги», рекомендовані заходи «ортопедичне взуття, ортопедичні устілки, спостереження психіатра, невропатолога» (а.с. 39). - Висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №404 від 03.06.2024, виданим КН «Міський заклад з надання психіатричної допомоги виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)». Згідно висновку, Хворий [PERSON] рік народження 1982 особа з інвалідністю І-А групи внаслідок психічного розладу, встановленої 06.03.2012 безстроково, проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] і рівнем обмеження життєздатності: обмеження самообслуговування; обмеження здатності до самостійного пересування; обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності до спілкування; обмеження здатності контролювати свою поведінку. Хворий потребує постійного стороннього догляду. (а.с. 41). [PERSON] призначена державна соціальна допомога інваліду з дитинства 1 групи, що підтверджується дублікатом посвідчення Серія [NUMBER] , виданого Солом`янським УПСЗН в м. Києві 21.09.2009 року (номер справи одержувача державної соціальної допомоги 614223/61 (а.с. 40). Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта №1250 від 01.09.2025 року, у теперішній час [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді важкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями (F 72.8 - згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду). На важку розумову відсталість з поведінковими порушеннями [PERSON] страждає з 1986 року. За психічним станом у теперішній час [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Отже, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, беручи до уваги висновок судово-психіатричного експерта, суд дійшов до переконання, що вимога заяви про визнання [PERSON] недієздатним повністю доведена, ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає до задоволення. Як вбачається із подання від 13.02.2025 року № 108-1742 Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне, у разі визнання [PERSON] недієздатним, призначити опікуном заявника [PERSON] (а.с. 93-94). У вказаному поданні зазначено, що у [PERSON] є мати, [PERSON] , [INFO] та батько, [PERSON] , [INFO] , які в силу свого віку та за станом здоров`я не можуть бути опікунами. Згідно з медичною довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №2705-4, у [PERSON] психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання відсутні, обстеження комісією лікарів не проводилось. При вирішенні питання щодо призначення опікуна суд виходить з наступного. Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (надалі правила). Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 квітня 2022 року № 712/10043/20. Суд зазначає, що подання органу опіки та піклування про призначення опікуна не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути врахований на розсуд суду. У даній справі подання органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про призначення [PERSON] опікуном над недієздатним братом [PERSON] не містить належної мотивації, а також належних обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише загальне посилання на можливість заявника бути опікуном. Також, як вбачається з подання, органом опіки та піклування не розглядалося питання, з урахуванням вимог пункту 3.2 Правил опіки та піклування, неможливості іншими родичами здійснювати догляд за ним. За твердженням заявника, батьки [PERSON] та [PERSON] вже є пенсіонерами і за станом здоров`я не можуть доглядати за братом, тому заявник сам здійснює догляд за [PERSON] та забезпечує за власний кошт його потреби, а батьки лише надають йому посильну допомогу. Разом з тим, вищевказане не свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] не може здійснювати опіку над своїм сином. Відсутність заперечення батька та матері кандидата в опікуни [PERSON] щодо призначення його опікуном над недієздатним братом [PERSON] , без належного обґрунтування у поданні щодо необхідності призначення опікуном саме [PERSON] , самі по собі не можуть бути підставою для задоволення заяви [PERSON] . Крім того, заявником належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості ними виконувати опікунські обов`язки над недієздатною дружиною та матір`ю відповідно, суду не надано. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Натомість суд зауважує, що подане Органом опіки та піклування подання не містить належної мотивації, - чому саме [PERSON] необхідно призначити опікуном, а не батька заявника, чи матір, які так само зобов`язані опікуватися непрацездатним сином. Суд звертає увагу на той факт, що заявник [PERSON] виявив бажання стати опікуном свого брата лише зараз, під час проведення загальної мобілізації, яка оголошення у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, в той час як його брату встановлено інвалідність І групи ще у 2012 році. Згідно матеріалів справи, заявник є військовозобов`язаним, є сержантом, командир відділення зенітних ракет середньої дії. Мав відстрочку до 07.02.2025 на підставі п. 9 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Згідно довідки ФОП [PERSON] від 11.06.2024, працевлаштований за основним місцем роботи - столяром з 24.11.2023. В судовому засіданні заявник пояснив, що працює і здійснює догляд за братом у позаробочий час. Тобто, суду не доведено, що у заявника є достатньо вільного часу для опіки над братом. В постанові Верховного Суду від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 зазначено, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого. Так, подане до суду подання, у відповідності до якого орган опіки і піклування вважає за доцільне призначити заявника опікуном, не містить доводів в частині необхідності призначення опікуном саме заявника та обґрунтування неможливості здійснення опіки іншими членами сім`ї. Також подання не містить висновків з посиланням на конкретні обставини, які б свідчили, що призначення опікуном [PERSON] , якнайкраще відповідає інтересам особи, над якою встановлюється опіка. Отже, обґрунтування подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме [PERSON] належним чином не мотивовано, що, на переконання суду, свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном його брата [PERSON] . Зважаючи на встановленні у судовому засіданні фактичні обставини та необґрунтованість подання органу опіки та піклування, суд вважає неможливим призначення заявника [PERSON] опікуном над його братом [PERSON] , та вважає за необхідне відмовити в задоволенні даної вимоги. Отже, заява підлягає частковому задоволенню відповідно до наведених висновків. Відмова у задоволенні вимог заяви про призначення заявника опікуном над [PERSON] не призведе до порушення його прав, оскільки до призначення у встановленому законом порядку опіка над ним має здійснюватися органом опіки та піклування, що передбачено статтею 65 ЦК України. З огляду на відсутність підстав для призначення опікуна недієздатному [PERSON] , до призначення опікуна, опіку ним повинен здійснювати відповідний орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації. Згідно з частиною шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Outcome: partial