Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №4435820 від 01.03.2024 у розмірі 68425,00 грн та судових витрат. Договір укладений в електронній формі за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується через Вебсайт або Мобільний за стосунок «Credit7» та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 90115. 25.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 25/10/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» про відступлення права грошової вимоги проінформовано в особистих кабінетах усіх боржників, шляхом направлення відповідного текстового повідомлення боржникам, згідно реєстру SMS-повідомлень. До ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача за договором №4435820 від 01.03.2024, загальна сума заборгованості склала 52325,00 грн, з якої : заборгованість з тіла кредиту 7000,00 грн, заборгованість за процентами 41825,00 грн, штрафні санкції 3500,00 грн. Враховуючи, що на дату укладання договору факторингу від 25.10.2025 № 25/10/2025 строк дії Договору №4435820 не закінчився, тому в межах строку його дії позивачем у період з 26.10.2024 по 14.02.2025 (112 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 19600,00 грн. Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», ані на рахунки первісного кредитора. Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування товариства на нове - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Таким чином, відповідач має заборгованість загальною сумою 71925,00 грн, яка складається із суми заборгованості з тіла кредиту 7000,00 грн, заборгованість за процентами 41825,00 грн, нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 112 календарних днів 19600,00 грн, штрафні санкції - 3500,00 грн. Враховуючи норми чинного законодавства, позивач вважає, такими, що не підлягають стягненню з відповідача штрафні санкції за Договором в розмірі 3500,00 грн. Отже, відповідач має заборгованість загальною сумою 68425,00 грн, яка складається із суми заборгованості з тіла кредиту 7000,00 грн, заборгованість за процентами нарахованих первісним кредитором 41825,00 грн, нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 112 календарних днів 19600,00 грн. 28.02.2025 ухвалою судді Новозаводського районного суду м.Чернігова відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання, в якому просять проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, з дотриманням вимог ст. 128, 130 ЦПК України. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталась, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Більш того, Великою Палатою Верховного Суду України у своїй постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, зроблено висновок, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення відповідної особи належним. 01.12.2025 ухвалою суду на підставі ч.4 ст. 223, ст. ст. 280-281 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.03.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №4435820 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 7000,00 грн, строком на 350 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,50% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою 68250,00 гривень. Кредитний договір та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 90115, у якому вона підтвердила отримання та ознайомлення з інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (а.с.24-34, 37-39). Відповідно до п.1.1 укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Вебсайт або Мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. Згідно із п. 1.2 Договору, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карти № [NUMBER] . Відповідно до п. 3.1 Договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто «факт/факт». Згідно із п. 4.1 Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3 Договору. Відповідно до інформації ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» №1545-0111 від 01.11.2024, 01.03.2024 о 23:30:17 було успішно перераховано кошти на суму 7000,00 грн на платіжну картку [NUMBER] (а.с.18). Відповідно до інформації наданої АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] в Банку емітовано карту № [NUMBER] (ІВАN [NUMBER] ) на яку здійснено переказ коштів 01.03.2024 у сумі 7000,00 грн (а.с.125,126). 25.10.2024 між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладений договір факторингу № 25/10/2024, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право грошової вимоги, зокрема, до [PERSON] за Договором №4435820 про надання споживчого кредиту (а.с.80-84). Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 25/10/2025 від 25.10.2025 Витягу з Реєстру боржників ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором 4435820 у сумі 52325 грн, з якої: заборгованість за основною сумою боргу 7000,00 грн, заборгованість за відсотками 41825,00 грн, штрафні санкції 3500,00 грн (а.с.50). Текстовим повідомленням (SMS-повідомленням), направленим 28.10.2024 на номер телефону, зазначену позивачем в Анкеті ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» повідомило, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 25.10.2024 відступило право грошової вимоги за Договором позивача та передало його персональні дані на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА». Після зазначеного відступлення усі платежі в погашення заборгованості за Договором необхідно здійснювати на користь нового кредитора (а.с.40). Згідно із розрахунком заборгованості за Договором №4435820 від 01.03.2024 відповідачу [PERSON] нараховано заборгованість за період з 01.03.2024 року по 25.10.2024 року у розмірі 52325 грн, з якої : заборгованість за основною сумою боргу 7000,00 грн, заборгованість за відсотками 41825,00 грн, штрафні санкції 3500,00 грн (а.с.42-46). Відповідно до розрахунку ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за Договором №4435820 про надання споживчого кредиту від 01.03.2024 за 112 календарних днів (26.10.2024-14.02.2025) сума нарахованих процентів за користування коштами становить 19600,00 гривень (а.с.47,48). Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування товариства на нове найменування: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (а.с.74). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно п. 9.9. кредитного договору, підписуючи договір споживач підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», що розміщені на Вебсайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (а.с.32 зворот). У силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту статті 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON] зобов`язання за Договором №4435820 про надання споживчого кредиту від 01.03.2024 не виконала. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За прямою нормою п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі i на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, про що свідчить норма ст. 514 ЦК України. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Суд погоджується з наданими позивачем розрахунками заборгованості за Договором №4435820 про надання споживчого кредиту від 01.03.2024, які не спростовані відповідачем у належний та допустимий спосіб. Відповідачем відзив не надано, також не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем докази щодо розміру заборгованості по кредитному договору. При цьому, суд враховує, що вдповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, штрафні санкції у розмірі 3500,00 грн нараховані первісним кредитором не підлягаються стягненню з відповідача, з чим погоджується і сам позивач. Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.ч. 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи, що відповідач порушила свої зобов`язання за кредитним договором і отримані грошові кошти в добровільному порядку не повернула, позивач набув права грошової вимоги до відповідача, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №4435820 про надання споживчого кредиту від 01.03.2024 у розмірі 68425,00 грн з яких: сума кредиту 7000,00 грн; сума процентів нарахованих первісним кредитором 41825,00 грн; нараховані позивачем проценти за 112 календарних днів 19600,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн (а.с.1), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Із матеріалів справи, правнича допомога ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» надавалася адвокатом Столітнім М.М. на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 та ордеру (а.с. 78,79,36). Відповідно до акту № 6852 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 та рахунку на оплату №6852-17/02-2025 від 17.02.2025 загальна вартість наданих послуг складає 10 000 гривень (а.с.49,41). У постанові Верховного Суду від 24 січня 2022 року в справі № 757/36628/16ц (провадження № 61-19062св21) вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної робот, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру вказаних витрат, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 610, 611, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію», та

Outcome: approved