Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У жовтні\~2025\~року позивач\~звернулася до\~суду з\~позовом,\~в якому\~просила розірвати\~шлюб,\~укладений між\~нею та\~відповідачем \~ [PERSON] 14 березня 2023 року. Позовну заяву мотивує тим, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, втрату почуття любові та взаємоповаги одне до одного, в результаті чого сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з березня 2025 року. Спору щодо визначення місця проживання дитини не мають. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористався, письмових пояснень, інших заяв чи клопотань не подав. Повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Копія позовної заяви з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі направлені відповідачу за зареєстрованою адресою проживання: [ADDRESS] . До суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Позивач повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчить довідка про доставку повідомлення. Процесуальні дії у справі 29 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в порядку письмового провадження без виклику сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом 14 березня 2023 року між сторонами [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] ) та [PERSON] укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб (арк. спр.\~7). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження (арк. спр. 8). Таким чином виник спір про право на розірвання шлюбу з огляду на наявність у сторін малолітньої дитини та неможливість розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що подружні стосунки між ними припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечив, а відмова суду у розірванні шлюбу може свідчити про примушування позивача до шлюбу проти її волі, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд

Outcome: approved