Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

31.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулися до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 79114639 від 31.07.2024 у розмірі 24 829,00 грн, з яких: 12 600,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 5 425,00 грн заборгованість за відсотками, 6 804,00 грн заборгованість за відсотками за понадстрокове користування позикою; заборгованість за кредитним договором № 4747241 від 19.06.2024 у розмірі 129 192,78 грн, з яких: 26 999,97 грн заборгованість за основною сумою боргу, 88 692,81 грн заборгованість за відсотками, 13 500,00 грн заборгованість за штрафними санкціями, вирішити питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору та правничої допомоги. В обґрунтування позову зазначають, що 31.07.2024 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений кредитний договір № 79114639 у електронній формі. Отримавши кошти від фінансової компанії остання своїх зобов`язань не виконувала і тому утворилась заборгованість у розмірі 24 829,00 грн. Також 19.06.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладений кредитний договір № 4747241 у електронній формі. Отримавши кошти від фінансової компанії остання своїх зобов`язань не виконувала і тому утворилась заборгованість у розмірі 129 192,78 грн. Відповідно до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором. Заборгованість у добровільному порядку не погашена, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом. 01.08.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судові засідання 08.10.2025, 05.11.2025 та 27.11.2025 не з`явилися. Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подала відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Так як усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (відповідач відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України), представник позивача просила розглянути справу без її участі, наполягала на задоволенні позову, суд згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне. Щодо договору № 79114639 від 31.07.2024. 31.07.2024 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 79114639 відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 14 000,00 грн на строк 30 днів зі сплатою 0,75 % в день за користування кредитними коштами із кінцевим терміном погашення позики 29.08.2024. Умовами договору позики не передбачено нарахування пені (а. с. 7-10). Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Також відповідач ознайомлена шляхом проставлення електронного підпису з таблицею обчислення загальної вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту. Докази перерахування коштів на підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи не долучені. Розрахунок заборгованості за договором № 2381568 від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» також не долучено. 14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21 з додатковою угодою №2 від 28.07.2021, додатковою угодою №7 від 13.06.2022, Додатковою угодою №47 від 24.01.2025, відповідно до умов яких ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі (а. с. 16-18). До договору долучено акт прийому-передачі реєстру боржників № 42 від 24.01.2025; копію платіжної інструкції про розрахунок між учасниками угоди від 24.01.2025 відповідно до договору факторингу від 14.06.2021; витяг з реєстру боржників № 42 від 24.01.2025, де зазначено, що [PERSON] має борг за договором № 79114639 у розмірі 24 829,00 грн. Щодо договору № 4747241 від 19.06.2024. 19.06.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4747241, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 27 000,00 грн на строк 360 днів зі сплатою 1,50 % в день за користування кредитними коштами із кінцевим терміном погашення позики 13.06.2024. Також у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу нараховується штраф у розмірі 25% від суми несплаченого платежу (п. 6.4)(а. с. 28-38). Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Також відповідач ознайомлена шляхом проставлення електронного підпису з таблицею обчислення загальної вартості кредиту. Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 22.04.2025 на виконання умов договору про переказ коштів № ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 на карту № [NUMBER] 19.06.2024 було перераховано кошти у сумі 27 000,00 грн (а. с. 46). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 4747241, наданому ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за період з 19.06.2024 до 22.04.2025 нараховано заборгованість у сумі 129 192,78 грн, з яких: 27 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 117 447,22 грн заборгованість за відсотками, 13 500,00 грн штрафні санкції (а. с. 47-51). 22.04.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 22042025, відповідно до умов яких ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі (а. с. 52-54). До договору долучено акт прийому-передачі реєстру боржників від 22.04.2025; копію платіжної інструкції про розрахунок між учасниками угоди від 22.01.2025; витяг з реєстру боржників від 22.01.2025, де зазначено, що [PERSON] має борг за договором № 4747241 у розмірі 129 192,78 грн. При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Основоположним принципом\~цивільного судочинства\~є принцип\~змагальності сторін,\~який закріплений\~положеннями статей\~12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що кредитні договори № 79114639 та № 4747241 укладені між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] у електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договорів як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Проте позивачем не надано доказів, що первісними кредиторами на картку відповідача перераховано кредитні кошти у розмірі, визначеному у договорах 14 000, 00 грн та 27 000,00 грн відповідно, тобто виконано зобов`язання кредитодавця відповідно до спірних договорів кредиту. Позивачем не долучено ні квитанції про перерахування коштів на картку відповідача, ні доказів належності відповідачу певної картки, ні виписки про рух коштів по картці, тощо. Також позивач не використав своє процесуальне право про отримання вказаної інформації, що складає банківську таємницю, у порядку витребування доказів у справі. З міркувань зазначених вище повідомлення ТОВ «Українські платіжні рішення» (а. с. 46), що товариством на виконання договору про надання платіжних послуг з ТОВ «Лінеура Україна» було успішно перераховано 19.06.2024 27 000,00 грн на картку [NUMBER] суд позбавлений трактувати як достатній доказ видачі кредитних коштів саме на ім`я відповідача та саме за договором № 4747241. Таким чином, позивачем не доведено факту виконання первісними кредиторами умов кредитних договорів щодо видачі кредиту, який би породжував обов`язок [PERSON] повернути надані кошти та виконати інші обов`язкові платежі згідно з умовами договорів, тобто наявність фактичних договірних відносин між первісними кредиторами та відповідачем. Крім того, суд звертає увагу та той факт, що заявлені у позовній заяві розрахунки заборгованості за договорами містять суми заборгованості та пенею та штрафами (у договорі № 79114639 вона названа відсотки за понадстрокове користування кредитом), що прямо суперечить вимогам п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу,\~а також\~від обов`язку\~сплати на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойки (штрафу,\~пені)\~за таке\~прострочення.\~Установити,\~що неустойка\~(штраф,\~пеня)\~та інші\~платежі,\~сплата яких\~передбачена відповідними\~договорами,\~нараховані включно\~з 24\~лютого 2022\~року за\~прострочення виконання\~(невиконання,\~часткове виконання)\~за такими\~договорами,\~підлягають списанню\~кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. У силу приписів ст.\~141\~ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому відсутні підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача судових витрат.

Outcome: dismissed