Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що судовим наказом Голосіївського районного суду міста Києва по справі №752/4500/18 від 16.03.2018 було стягнуто з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.03.2018, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання їх спільного сина. Станом на 01.08.2025 у виконавчому провадженні №56208013 відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 354202,06 грн. Просив стягнути з [PERSON] на його користь пеню у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів за період з десятого місяця 2019 року по сьомий місяць 2025 року в сумі 354202,06 грн. 15.09.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 16.03.2018 Голосіївським районним судом міста Києва видано судовий наказ №752/4500/18 від 16.03.2018, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.03.2018, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 17.04.2018 було відкрито виконавче провадження №5620013 щодо примусового виконання вищезазначеного судового наказу. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.08.2025 за [PERSON] за період з 09.10.2019 по липень 2025 року, включно, обліковується заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина згідно судового наказу №752/4500/18 від 16.03.2018 у розмірі 354202,06 грн. Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст. 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд зауважує, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини платника аліментів. Суд відзначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Судом встановлено, що відповідач не виконувала свого конституційного обов`язку зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина, внаслідок чого за нею за період з 09.10.2019 по липень 2025 року, включно, обліковується заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина згідно судового наказу №752/4500/18 від 16.03.2018 у розмірі 3565125,68 грн. Суд погоджується з розрахунком позивача, оскільки вказана сума неустойки (пені) за прострочення за сплати аліментів не перевищує 100 відсотків заборгованості. При цьому судом не встановлено підстав для зменшення розміру пені. Докази того, що відповідач вживала всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання по сплаті аліментів на утримання дитини відсутні. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для покладення на відповідача відповідальності за несплату аліментів у вигляді пені в розмірі 354202,06 грн., що дорівнює розміру заборгованості зі сплати аліментів і як просить позивач. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 3542,02 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved