Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 23 жовтня 2025 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що 23 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Позивачка зазначає, що останнім часом між ними часто почали відбуватися сварки та непорозуміння, постійно виникали розбіжності у всьому, через які склалися неприязні відносини. Вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю. Подружні стосунки фактично припинені з січня 2022 року. Спроби примирення не дали позитивних наслідків. За таких обставин позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1931829 від 24 жовтня 2025 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28). Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 29). Позивачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить розірвати шлюб. Крім цього, після розірвання шлюбу просить відносити її дошлюбне прізвище на [PERSON] (а.с. 33). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, подав до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає повністю та просив розгляд справи провести у його відсутності (а.с. 34). Згідно з приписами ст. 223 ЦПК України суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, при цьому причини неявки відповідача судом визнаються неповажними. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 122, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с. 7). Від спільного подружнього життя у сторін народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження №379 від 10 грудня 2010 року, серії [NUMBER] , син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження № 24 від 22 грудня 2011 року, серії [NUMBER] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження №13 від 15 квітня 2021 року, серії [NUMBER] (а.с. 14-19). Як зазначає позивачка сторони припинили шлюбні відносини з причин відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Добровільність шлюбу - принцип сімейного права, що охоплює наявність вільної та цілковитої згоди не лише при реєстрації шлюбу, а й під час перебування у шлюбі і подальшого його розірвання. Тобто ніхто не може бути примушений до перебування у шлюбних відносинах. За положеннями частини третьої статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За положеннями статті 112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивачка наполягає на розлученні, на примирення не згідна. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачкою [PERSON] при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачка при зверненні до суду не просила відшкодувати їй понесені судові витрати. Отже, враховуючи такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність, понесені судові витрати позивачкою при ухваленні рішення не відшкодовуються.

Outcome: approved