Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

07 лютого 2025 року керівник Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області, який діє в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором Долинської сільської ради Подільського району Одеської області прийнято рішення від 18.01.2023 за індексним номером 66125048 про реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 5121655500:01:004:0482 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2682040651216). Підставою для державної реєстрації права власності став витяг з рішення Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 21.10.2021 за № 1066-VIII (18 сесія VIII скликання). У пункті 3 витягу з рішення Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 21.10.2021 за № 1066-VIII (18 сесія VIII скликання), долученого державним реєстратором до електронної реєстраційної справи № 2682040651216, вказано, що [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку загальною площею 2,0 га з кадастровим номером 5121655500:01:004:0482, яка розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Цебриківська селищна рада (за межами населеного пункту) з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства. Одеською обласною прокуратурою здійснювалось процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 12020160240001094 від 24.06.2020 (об`єднаному з кримінальним провадженням № 42021162390000035 від 18.11.2021), зокрема, за фактом заволодіння шляхом обману, підробки документів та їх використання 78 земельними ділянками загальною площею 271 га сільськогосподарського призначення, розташованими на території Цебриківської територіальної громади Роздільнянського району Одеської області, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 209 КК України. В ході досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні 05.07.2023 проведено санкціонований ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.06.2023 у справі № 947/8255/23 обшук у будівлі Цебриківької селищної ради Роздільнянського району Одеської області. За результатами проведення зазначеного обшуку, серед іншого, виявлено та вилучено оригінал рішення Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області за № 1066- VIII від 21.10.2021. Зі змісту рішення Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 21.10.2021 за № 1066-VIII, яке в дійсності приймалось на пленарному засіданні 18 сесії VIII скликання 21.10.2021, вбачається, що питання щодо відведення у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером 5121655500:01:004:0482 не вирішувалось. Зазначене підтверджується і листами Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 06.02.2023 за № 129/02-15 та від 02.04.2024 за № 440/02-15, в яких селищна рада повідомила, що земельна ділянка з кадастровим номером 5121655500:01:004:0482 у власність [PERSON] не передавались, зазначена особа для отримання земельної ділянки до селищної ради не зверталась. Таким чином встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номерам 5121655500:01:004:0482 вибула з власності територіальної громади за підробленими рішеннями відповідної селищної ради. Просить суд: витребувати у [PERSON] на користь територіальної громади в особі Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області (код ЄДРПОУ 04378221) земельну ділянку площею 2 га з кадастровими номером 5121655500:01:004:0482 яка знаходиться за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Цебриківська селищна рада (за межами населеного пункту), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2682040651216. Стягнути з відповідача сплачений судовий збір на користь Одеської обласної прокуратури. 07 травня 2025 року від представника відповідача адвоката Шваб А.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача зазначає, що відповідач не проживає на території Одеської області, не займається сільським господарством, не має належної освіти, тому у відповідача не могло бути ні мотивів ні намірів отримувати у власність спірні земельні ділянки. Також зазначає, що рік тому відповідач був допитаний у якості свідка в кримінальному провадженні № 12020160240001094 де ним зазначалось, що ймовірно його паспорті дані були використані для шахрайських дій. Відповідач не заперечує проти задоволення позову та скасування записів про реєстрацію прав власності на спірні земельні ділянки. Відповідач заперечує проти стягнення з нього судового збору, з огляду на наступне, відповідач є жертвою шахрайських дій та не приймав участі в подачі документів і реєстрації права власності на земельні ділянки. Також відповідач надав пояснення що не заперечує проти задоволення позову. Покладення судових витрат на відповідача в даній ситуації порушує принцип справедливості та покладає додатковий тягар на відповідача. Прокурор в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, та просить суд їх задовольнити. Представник Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не надав. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явились, 07 травня 2025 року було надано відзив. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером 5121655500:01:004:0482, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2682040651216. Підставою для державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку слугував витяг з рішення, серія та номер: № 1066-VІІІ, виданий 21.10.2021, видавник: Цебриківська селищна рада Роздільнянського району Одеської області. Відповідно до відомостей про обтяження згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно на підставі ухвали від 30.03.2023 Київського районного суду м.Одеси № 947/8638/23 було накладено арешт на земельну ділянку. Згідно витягу з рішення Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області 18 сесія VІІІ скликання № 1066-VІІІ від 21.10.2021 вирішено: передати [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером: 5121655500:01:004:0482, цільове призначення земельної ділянки: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,00 га, адреса земельної ділянки: Одеська область, Роздільнянський район, Цебриківська селищна рада (за межами населеного пункту). Згідно витягу від 06.06.2024 № НВ-9941021722024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, земельна ділянка за кадастровим номером 5121655500:01:004:0482 має нормативну грошову оцінку 46\~316,91 грн. В матеріалах справи наявний протокол обшуку 05 липня 2023 року проведений в кабінеті голови Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області. Рішенням Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 21.10.2021 за № 1066-VIII передано безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером 5121655500:01:002:0794, [PERSON] земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером 5121655500:01:002:0792; [PERSON] земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером 5121655500:01:002:0793. Згідно листа №129/02-15 від 06 лютого 2023 року Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області встановлено, що земельну ділянку з кадастровим номером 5121655500:01:004:0482 не передавались у власність [PERSON] . Зазначена особи для отримання вказаної земельної ділянки до селищної ради не зверталась. Згідно запиту Одеської обласної прокуратури направленого на адресу Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області повідомляється, що Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №12023160000001409 від 01.11.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України, за обставинами незаконного заволодіння 78 земельними ділянками загальною площею 271 га сільськогосподарського призначення, розташованих на території Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, у зв`язку з необхідністю вирішення питання щодо наявності підстав представництва інтересів в суді та відповідно до ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», просять надати відповідні копії документів, та повідомити, чи вживались та чи планується Цебриківською селищною радою Роздільнянського району Одеської області вжиття заходів, спрямованих на повернення вказаних земельних ділянок до земель комунальної власності. Згідно відповіді Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області №440/02-15 від 02.04.2024 року вбачається, що Цебриківська селищна рада Роздільнянського району Одеської області не приймала рішення про передачу у власність 60 земельних ділянок. Цебриківською селищною радою Роздільнянського району Одеської області не вживались та не плануються вживати заходи за вказаними обставинами спрямованих на повернення земельних ділянок до земель комунальної власності, оскільки у складі селищної ради відсутня штатна одиниця юрист або інший фахівець у галузі права, а також відсутнє фінансування на закупівлю послуг з надання правової допомоги. Просять надати допомогу шляхом звернення від імені Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області до суду для вирішення питання щодо повернення незаконно вибувших із комунальної власності земель. Згідно повідомлення Одеської обласної прокуратури вбачається, що Цебриківська селищна рада Роздільнянського району Одеської області як орган, уповноважений здійснювати захист інтересів територіальних громад, таких заходів у зв`язку з незаконним вибуттям земельних ділянок з комунальної власності не вживає, Одеською обласною прокуратурою підготовлено позовну заяву в інтересах держави в особі Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області до [PERSON] про витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок. Отже, судом встановлено, що відповідачу [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка з кадастровим номером 5121655500:01:004:0482 площею 2 га на підставі витягу з рішення Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області №1066-VІІІ від 21.10.2021. Щодо підстав звернення прокурора з цим позовом. Відповідно до статті 131-1 Конституції України,на органи прокуратури України покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. За змістом статті 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. Пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що на прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III ЦПК України. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність такого органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Таким чином, в позовній заяві прокурор обґрунтував підстави представництва ним інтересів держави у сфері земельних відносин, у зв`язку з невжиттям позивачем заходів щодо незаконності набуття у приватну власність спірних земельних ділянок. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини 1 статті 317, частини 1 статті 319 ЦК України власнику належить, зокрема право на власний розсуд розпоряджатися своїм майном. Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (частина 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності (частина 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Стаття 80 ЗК України передбачає суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності. Земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності. У частинах 1, 2 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до статті 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Виключно на пленарних засіданнях сільської ради відповідно до закону приймаються рішення щодо відчуження комунального майна та вирішуються питання регулювання земельних відносин (пункти 30 і 34 статті 26 вказаного Закону). Частиною другою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Наведеною нормою права передбачено вичерпний перелік умов, за наявності яких за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких умов є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Тож можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем, та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно). Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина 3 статті 388 ЦК України). Відсутність спрямованого на відчуження майна рішення відповідного органу місцевого самоврядування (зокрема, його підроблення) означає, що власник волю на відчуження не виявляв. За змістом частини 5 статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача й є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна (див. пункти 28, 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18)). Необхідною передумовою виникнення права власності на земельну ділянку за певних обставин має бути рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, які діють від імені власника, про передання у власність земельної ділянки, а відсутність такого рішення з боку держави як власника земельних ділянок, свідчить про відсутність рішення уповноваженого органу виконавчої влади, на підставі якого відповідач набув право власності на земельні ділянки. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16). Судом також враховуються висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 373/1810/16-ц про те, що законодавчо визначений порядок набуття права власності громадянами на земельну ділянку із земель державної та комунальної власності потребує наявності, з одного боку, волевиявлення осіб до отримання земельної ділянки у формі подання заяви, з іншого - прийняття рішення про її передачу органом державної влади або місцевого самоврядування. Тож відсутність волевиявлення територіальної громади на передачу земельної ділянки є порушенням чинного законодавства. Право власності на майно, яке було передано за угодами щодо його відчуження поза волею власника, не набувається, у тому числі й добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна. Лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, можливе розпорядження спірним нерухомим майном. Таким чином, у випадку якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційним позовом). Враховуючи, що право власності на спірну земельну ділянку кадастровий номер: 5121655500:01:004:0482 площею 2 га [PERSON] набула на підставі рішення Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області №1066-VІІІ від 21.10.2021 яким не вирішувалося питання про її передачу останній, тобто Цебриківська селищна рада від імені територіальної громади не вчинила дій щодо розпорядження комунальним майном на підставі та у спосіб, передбачені законом, а тому суд приходить до переконання, що спірні земельні ділянки вибули з володіння зазначеної територіальної громади без вираження її волі. Таким чином, спірна земельна ділянка вибула з комунальної власності поза волею власника - територіальної громади в особі органу, уповноваженого на розпорядження землею комунальної власності Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області. Правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної власності, становлять суспільний інтерес, а протиправність дій посадових осіб органу місцевого самоврядування, спрямована на вибуття земельної ділянки з володіння держави, такому інтересу не відповідає. Принцип «належного урядування» не встановлює абсолютної заборони на витребування із приватної власності майна, у тому числі й земельних ділянок, на користь територіальної громади, якщо таке майно вибуло з комунальної власності у незаконний спосіб, а передбачає критерії, які слід з`ясовувати та враховувати оцінюючи правомірність та допустимість втручання держави у право фізичної особи на мирне володіння майном. Дотримання принципу «належного урядування» оцінюється одночасно з додержанням принципу «пропорційності», з метою забезпечення справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини. Цей критерій є оціночним і стосується суб`єктивної складової кожної конкретної справи. Верховний Суд виходить з того, що повернення у комунальну власність земельної ділянки, відчуженої фізичній особі незаконно, на підставі неіснуючого рішення органу місцевого самоврядування, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна в інтересах населення територіальної громади. З метою відновлення становища територіальної громади, яке існувало до порушення, прокурор просив витребувати у [PERSON] на користь територіальної громади в особі Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області (код ЄДРПОУ 04378221) земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером 5121655500:01:004:0482 яка знаходиться за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Цебриківська селищна рада (за межами населеного пункту), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2682040651216. Витребування (повернення) майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника, або особи, якій він передав майно у володіння поза його волею, у даному конкретному випадку, відповідно до статті 388 ЦК України, є належним способом захисту права власності у разі його порушення. Забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений, крім зазначеного полягає також у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). За встановлених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Судовими витратами у справі є витрати прокурора, які здійснені Одеською обласною прокуратурою, на сплату судового збору відповідно до платіжної інструкції від 11.12.2024 за № 2702 у сумі 3028,00 грн., які відповідно до приписів статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved