Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] із вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що від даного шлюбу вони дітей не мають, у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання призначено на 12 год 50 хв 01 грудня 2025 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, але в поданій заяві просила розглядати справу за її відсутності, позов задовольнити, строку на примирення не надавати, прізвище залишити « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази та оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 квітня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружні та сімейні відносини між ними припинені, сім`я існує лише формально. З цих підстав подальше існування сім`ї неможливе. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки їх сім`я розпалася, зберегти її неможливо, збереження сім`ї і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Враховуючи положення статті 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а також прохання позивачки залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved