Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

12.09.2025 представник АТ «Таскомбанк» - адвокат Попов Є.В. звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 002/19825661-СК_SВ від 03.04.2023 в розмірі 50 946,46 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.04.2023 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано Заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування, яку слід розуміти як кредитний договір № 002/19825661-CK_SB від 03.04.2023. На підставі Заяви-договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000,00 грн.) з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 59% річних. Строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. АТ «Таскомбанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Проте, відповідач перестав виконувати умови кредитного договору, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Внаслідок порушення умов договору, станом на 12.05.2025 заборгованість за кредитним договором № 002/19825661-CK_SB від 03.04.2023 становить 50 946,46 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 29 182,76 грн.; заборгованість по процентах (в т. ч. прострочена) 21 163,70 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачка. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.09.2025 цивільну справу передано за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси. 03.10.2025 дана цивільна справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси та згідно автоматизованого розподілу передана для розгляду судді Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача адвокат Попов Є.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у позовні заяві просив проводити розгляд справи без у часті представника АТ «Таскомбанк». Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до частини 8 статті 178, частини 4 статті\~223 та частини 1 статті 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові\~докази,\~наявні у\~матеріалах справи,всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи судом установлено, що 03.04.2023 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано Заяву-договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, яка разом з Публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Тарифами Банку, Таблицею обчислення загальної вартості кредитного ліміту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені на сайті АТ «Таскомбанк», складають Договір про комплексне банківське обслуговування в мобільному застосунку. Після підписання вказаної Заяви-договору на ім`я [PERSON] був відкритий рахунок у гривні № [NUMBER] для власних потреб, зберігання коштів, виконання платіжних операцій, відповідно до умов договору та вимог законодавства України, оформлена платіжна картка, наданий кредит на споживчі цілі у вигляді встановлення на поточному рахунку кредитного ліміту в загальному розмірі 0,00 грн. Відповідач погодився, що кредитний ліміт встановлений в межах максимальної суми ліміту кредитування рахунку, що складає 200 000,00 грн. Строк користування кредитним лімітом становить 12 місяців (365 днів) з можливістю автоматичної пролонгації на той самий строк. Процентна ставка за кредитом 59 % річних. Відповідно до пункту 7 Заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування невід`ємною частиною заяви-договору є згода та запевнення клієнта до договору, з підписанням якого в мобільному застосунку izibank договір набуває чинності. 03.04.2023 [PERSON] була підписана згода та запевнення клієнта до договору, яка відповідно до пункту 1 є невід`ємною частиною Заяви-договору. Підписанням згоди відповідач підтвердив, що до укладення договору ознайомлений з умовами договору, у тому числі тарифами, правилами користування електронними платіжними засобами емітованими АТ «Таскомбанк», з умовами відкриття та обслуговування рахунків, з умовами розміщення вкладу, отримання споживчого кредиту, надання та/або змін умов надання банківських, платіжних та інших фінансових послуг банку. Відповідно до пункту 9 Згоди відповідач підтвердив, що розуміє та згодний з тим, що процентна ставка за кредитом фіксована та не може бути змінена без згоди позичальника (клієнта). Проценти нараховуються за кредитом щомісячно на суму залишку заборгованості на кінець кожного дня за методом факт/факт та сплачуються щомісячно в складі обов`язкового мінімального платежу згідно умов кредитування визначених тарифами банку та зазначених у паспорті споживчого кредиту. Згідно з довідкою № 19494/47.7 від 19.05.2025, виданої АТ «Таскомбанк», відповідач [PERSON] з 03.04.2023 є власником поточного рахунку у валюті гривня № [NUMBER] , відкритому до Заяви-анкети на укладання договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору № 002/19825661-СК_SВ від 03.04.2023. Випискою по особовим рахункам кредитного договору № 002/19825661-СК_SВ за період з 03.04.2023 по 12.05.2025 підтверджується, що після отримання кредитної картки [PERSON] активно використовував її, зокрема здійснював грошові перекази, періодично погашав кредит та сплачував відсотки за кредитом, однак не сплачував достатні платежі для погашення заборгованості за вказаним договором, внаслідок чого допустив прострочення виконання грошових зобов`язань. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № 002/19825661-СК_SВ від 03.04.2023 розмір прострочених боргових зобов`язань [PERSON] становить 50 946,46 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29 182,76 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 21 163,70 грн. 12.06.2025 АТ «Таскомбанк» з метою врегулювання спору на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням направяв повідомлення-вимогу, в якій просив сплатити заборгованість по кредиту протяго 30 календарних днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 45 календарних днів з дня направлення повідомлення. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості. Правовідносини, що виникли між сторонами, носять зобов`язальний характер і врегульовані наступними нормами закону. Відповідно до частини 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 5, 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (пункт 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зокрема те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, однак у передбачений у договорі строк не повернув кредитні кошти, а також не сплатив проценти за користування кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 50\~946,46 грн., суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення вказаної суми заборгованості з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved