Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Представник позивача Токмацька міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Токмацької міської ради, Виконавчий комітет Новояворівської міської ради Львівської області, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 17 березня 2017 року (додається) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Токмацьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11 березня 2020 року. Батьком малолітнього, [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , [INFO] , громадянин Федеративної Республіки Нігерія, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 26.05.2025 № 00051413651, наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до довідки Пологівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 30.05.2025 № 10703/70/04-2025 громадянин [PERSON] , [INFO] перебуває у розшуку за Службою Безпеки України з 19.10.2018 року за частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України. Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 26.05.2025 № 00051413340 наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відомості про батька малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейно, кодексу України. Згідно інформації з Реєстру Територіальних Громад Державно. Міграційної Служби громадянка [PERSON] , [INFO] разом з малолітніми дітьми зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Діти перебували на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у службі у справах дітей Токмацької міської ради з 14 лютого 2022 року. Згідно акту обстеження умов проживання від 12.05.2022 за адресою: [ADDRESS] на момент перевірки було встановлено, що матері дітей вдома немає. Зі слів бабусі, [PERSON] , 1954 року народження її донька, [PERSON] тиждень відсутня за адресою проживання, життям та здоров`ям своїх малолітніх дітей не цікавиться, в квартирі безлад, брудно, присутній неприємний сморід, речі розкидані, продукти харчування відсутні. З 29.04.2022 діти перебували в педіатричному відділенні КНП «Токмацька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Токмацької міської ради, за час перебування дітей у лікарні мати жодного разу не відвідувала їх, не цікавилася життям, здоров`ям та потребами дітей. 16.05.2022 малолітніх дітей було доставлено до педіатричного відділення КПП «Міська дитяча лікарня № 5» Запорізької міської ради, після чого відповідно до листів-направлення Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації від 16.06.2022 № 1326 та № 1327 дітей було направлено до Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради (додаються), який був евакуйований до КЗ ЛОР «Журавненський будинок підтриманого проживання психоневрологічного типу» за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради від 06.06.2025 № 4087 (додається) за час перебування з 16.06.2022 на вихованні та повному державному утриманні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] матір, [PERSON] дітей не відвідувала, не телефонувала, письмових чи усних запитів про дітей, їх стан здоров`я, умови виховання та утримання, потреби на дітей на адресу закладу не надходило, мати матеріально дітей не підтримувала. Малолітніх дітей було взято на облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування Службою у справах дітей Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області. Згідно рішень Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області від 31.07.2023 № 172 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» та від 31.07.2023 № 162 « Про надання Статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» (додаються) Шевердіну Вікторовичу, [INFO] та [PERSON] , [INFO] було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування на підставі акту про виявлення дитини, яка залишилася без батьківського піклування, переміщеної з територій, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або батьки якої перебувають на територіях, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)/тимчасово окупованій території від 25.07.2023. Відповідно до рішення виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області від 24.07.2024 № 558 «Про поповнення дитячого будинку сімейного типу і влаштування на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування» [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа служби у справах дітей Новояворівської міської ради Львівської області від 05.06.2025 № 202 за час перебування дітей, позбавлених батьківського піклування: [PERSON] ,[INFO] та [PERSON] , [INFO] , які влаштовані в сім`ю батьків-вихователів ДБСТ [PERSON] та [PERSON] , в службу у справах дітей Новояворівської міської ради не надходило звернень від матері дітей, а також зі слів батьків-вихователів від матері дітей не було візитів, телефонних дзвінків, жодних звернень чи візитів. На підставі листа Служби у справах дітей Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області від 06.02.2025 (додається) особові справи дітей, позбавлених батьківського піклування [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було передано до Служби у справах дітей Токмацької міської ради, за місцем походження. За інформацією Пологівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 30.05.2025 № 10676/70/04-2025 громадянка [PERSON] , 1990 р.н. притягувалась до адміністративної відповідальності, а саме: 12.03.2025 року - за ст. 186 КУпАП; 12.04.2025 року -за ст. 175.1 КУпАП та ст. 176 КУпАП; 30.04.2025 року- за ч. З ст. 109 КУпАП та ст. 176 КУпАП, Також за інформацією Пологівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, згідно даних інформаційної системи «Аркан», [PERSON] Державний кордон не перетинала, останнє відоме місце знаходження/місце реєстрації громадянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації від 12.06.2025 № 01-07/881 гр. [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних внутрі. переміщених осіб з 06.11.2023 по теперішній час. Відповідно до листа Служби у справах дітей Христинівської міської рад Черкаської області від 11.06.2025 № 01-25/108 під час проживання Христинівській громаді [PERSON] часто змінювала місце проживання. Зі слів сусідів [PERSON] постійно зловживала спиртними напоями, зчиняла бійки та сварки, порушувала громадський порядок внаслідок чого викликались співробітники поліції. В телефонній розмові [PERSON] (моб. [NUMBER] ) повідомила, що станом на 11.06.2025 проживає за адресою: селище Губиниха, Дніпропетровська область, дітей забирати наміру не має. Усних, письмових запитів до Служби від гр. [PERSON] , 1990 р.н. з питанням щодо повернення в родину малолітніх дітей не надходило. 12.06.2025 року працівником Служби було повідомлено [PERSON] (повідомлення Вайбер) про розгляд на Комісії з питань захисту прав дитини Токмацької міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області (далі - Комісія) питання щодо виконання нею батьківських обов`язків та доцільності/недоцільності позбавлення її батьківських прав, вказано дату, місце та час проведення засідання. В телефонній розмові [PERSON] повідомила, що наразі перебуває в Дніпропетровській області, с. Губиниха, не працює, житла не має та часто змінює місце проживання, тому повернути дітей на виховання в біологічну родину не має змоги, не заперечувала щодо розгляду питання на Комісії без її участі, станом здоров`я, місцем перебування, навчанням/вихованням дітей не поцікавилась. На засіданні Комісії 13.06.2025 року було прийнято одноголосне рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На думку членів Комісії громадянка [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, перебуваючи на підконтрольній Уряду України території не звернулась з питанням щодо повернення дітей на виховання в свою родину, не цікавиться їх життям, здоров`ям, не підтримує матеріально, веде асоціальний спосіб життя. Просить позбавити відповідачку [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою суду від 04.09.2025 року відкрито позовне провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Представник позивача судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином. Повідомлень щодо поважності причин їх відсутності, заяви про слухання справи за її відсутності та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідачі не з`явились в судове засідання без поважаних причин. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Токмацької міської ради, в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить прийняти рішення в інтересах дитини та відповідно до вимог закону, вважають доцільним позбавлення відповідачки батьківських прав. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області, в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить прийняти рішення в інтересах дитини та відповідно до вимог закону, вважають доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд встановив, що відповідачка [PERSON] , є матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, копія яких знаходяться в матеріалах справи. На даний час діти перебувають в дитячому будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно з висновком Токмацької міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області від 24.06.2025 р. визнано доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав щодо неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначено в п.16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ці чинники повинні мати систематичний та постійних характер. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), тому вона підлягає застосуванню лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, лише при наявності вини в діях батьків, з урахуванням ставлення дитини до них, а також тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Також суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд вважає вказаний висновок обґрунтованим, оскільки він складений за результатами ретельної перевірки умов життя неповнолітніх дітей і повністю узгоджується із обставинами, безпосередньо встановленими судом під час судового розгляду. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Таким чином, беручи до уваги вказані вище обставини в сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, з максимально можливим урахуванням інтересів неповнолітніх дітей, позов Токмацької міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області підлягає задоволенню. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачка, будучи матір`ю неповнолітніх дітей, заходів для забезпечення належних умов її виховання, фізичного, духовного та морального розвитку не приймає, про їх стан здоров`я не піклується, матеріально не забезпечує, діти перебувають в дитячому будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , що свідчить про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дітей, у зв`язку з цим суд дійшов висновку про позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved