Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості.\~ Позов мотивовано тим, що 21.08.2020 [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) уклала з АТ «Кредобанк» Кредитний договір №CL-287964. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі. строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 29.05.2025 заборгованість за Кредитним договором становить 714777,63 грн, в т.ч.: заборгованість за основним боргом (тіло): 341779,43 грн, сума заборгованості за відсотками: 372998,20 грн, прострочена Комісія: 0,00 грн. Вказане стало підставою для звернення до суду із цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін. Також, цією ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав клопотання, у якому просив розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав. Відповідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України\~суд ухвалив без винесення окремого процесуального документа провести заочний розгляд справи. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору, які регулюються відповідними нормами ЦК України. Судом установлено, що 20.08.2020 [PERSON] звернулась до АТ «Кредобанк» з Анкетою-заявою фізичної особи на отримання готівкового кредиту №CL-287964. АТ «Кредобанк» та [PERSON] 21.08.2020 уклали кредитний договір №CL-287964. Договір підписаний відповідачем власноручним підписом у відділенні банку. Також сторони підписали паспорт споживчого кредиту та графік платежів за кредитним договором. За змістом п. 1.1. договору, банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти (надалі - кредит) на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані, в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому кредитному договорі. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору Банк видав позичальнику кредит в сумі 400 000 гривень на строк до 20 серпня 2025 року, на цілі визначені у п. 2.4. Кредитного договору. Процентна ставка за користування кредиту становить 35% річних. Пунктами 4.1, 4.2 кредитного договору передбачено, що відповідач сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п.4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору. Пунктом 4.5 договору визначено орієнтовну реальну річну процентну ставку 41,19% річних. Пунктом 6.2 кредитного договору визначено, що позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів (Додаток №1 до цього кредитного договору). Відповідно до п. 6.3 кредитного договору, позичальник щомісячно, здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом, у вигляді визначених цим кредитним договором ануїтетних платежів (розмір яких визначається відповідно до п. 6. 2 Кредитного договору). Крім того, п. 6.9 договору передбачено, що банк у випадках, передбачених п. 3.3. кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. 17.11.2022 сторони підписали Додатковий договір №1 до кредитного договору №CL-287964 від 21.08.2020, яким погодили змінити порядок погашення Позичальником заборгованості, шляхом підписання нового Графіку платежів, що є додатком 1 до додаткового договору. 04.08.2023 сторони підписали Додатковий договір №1 до кредитного договору №CL-287964 від 21.08.2020, яким погодили змінити порядок погашення Позичальником заборгованості, шляхом підписання нового Графіку платежів, що є додатком 1 до додаткового договору. Сторони погодили, що за кредитним договором встановлюється термін повернення кредиту до 20.08.2028. Факт отримання відповідачем коштів у сумі 400000 грн підтверджується меморіальним ордером №44270873 від 21.08.2020 (на суму 127116,80грн), меморіальним ордером №44273474 від 21.08.2020 (на суму 76829,38 грн), меморіальним ордером №44270878 від 21.08.2021 (на суму 72240,00 грн), меморіальним ордером №44270857 від 21.08.2020 (на суму 51132,22 грн), меморіальним ордером №44270875 від 21.08.2020 (на суму 23700,00 грн), меморіальним ордером №44270859 від 21.08.2020 (на суму 21916,00 грн), меморіальним ордером №44273462 від 21.08.2020 (на суму 18606,00 грн), меморіальним ордером №44270864 від 21.08.2020 (на суму 8459,60 грн) та випискою по особовим рахункам [PERSON] про рух коштів. Суд звертає увагу, що Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою крім того зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту №CL-287964 від 21.08.2020 заборгованість відповідача перед позивачем, яка виникла у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору станом на 29.05.2025 становить 714777,63 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (тіло): 341779,43 грн, сума заборгованості за відсотками: 372998,20 грн, сума заборгованості за комісіями: 0,00 грн. Позивач 04.04.2025 направив відповідачу досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань вих. №85-12552831/25, в якій вказав на необхідність усунення порушення умов кредитного договору та погасити прострочену заборгованість, яка на дату надіслання вимоги становила 699196,66 грн протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку. Позивач вказав у вимозі, що у випадку її невиконання АТ «Кредобанк» змушений буде звернутися до суду, понесені при цьому витрати будуть покладені на відповідача. Направлення вимоги підтверджується описом вкладення у цінний лист та списком № «65/ДСТ» згрупованих відправлень Укрпошта Експрес. З виписок по особовому рахунку відповідача за період з 21.08.2020 по 29.05.2025 встановлено, що відповідач сплачував заборгованість за кредитом несвоєчасно та не в повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язань (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Як встановлено судом, сторони на визначених ними умовах уклали кредитний договір. Свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі та в порядку, передбаченому договором. Відповідач отримав кредитні кошти, але тільки частково виконав зобов`язання за кредитним договором. Заборгованість за кредитним договором станом на 29.05.2025 становить 714777,63 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (тіло): 341779,43 грн., сума заборгованості за відсотками: 372998,20 грн. Суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №CL-287964 від 21.08.2020, яка підтверджена належними, допустимими та достатніми доказами. Відповідач не надав суду свій розрахунок заборгованості. Отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати на оплату судового збору в сумі 10721,67 грн потрібно стягнути з відповідача на користь позивача. Оплата судового збору позивачем підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №26453663 від 09.06.2025.

Outcome: approved