Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач - АТ «ПРАВЕКС БАНК» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 червня 2024 року між АТ «ПРАВЕКС БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р3611906240009А1. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 212 628,83 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача у позові просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно і належним чином за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, однак повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не направив. Відзив на позов до суду не надходив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 15 вересня 2025 року позовна заява, за підсудністю, надійшла до суду. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 19 червня 2024 року між сторонами укладено кредитний договір №Р3611906240009A1, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 190 000,00 грн, строком до 18 червня 2029 року, фіксована процентна ставка 19,99% щорічно. Уклавши договір, позичальник погодився з умовами надання, обслуговування і погашення споживчого кредиту, викладеними у Правилах споживчого кредитування в АТ «ПРАВЕКС БАНК», затверджених банком, які є публічною частиною Договору і розміщені для ознайомлення на сайті банку (п.2.1 Договору). Сторонами також підписаний графік платежів, що є додатком до договору, з якого видно, що датою платежу є 19 число кожного місяця. Позивач виконав свої зобов`язання за договором та надав відповідачу кошти у розмірі 190000,00 грн, що підтверджується випискою банку за особовим рахунком за договором №Р3611906240009A1 від 19 червня 2024 року. Згідно з випискою банку, за період з 19 червня 2024 по 22 січня 2025 року, відповідач не здійснював щомісячні обов`язкові платежі, встановлені графіком платежів, що є додатком до кредитного договору № Р3611906240009A1 від 19 червня 2024. Відповідно до\~розрахунку за\~кредитним договором\~№ Р3611906240009A1 заборгованість відповідача не погашена та складає 212 628 грн 83 коп., з яких: 190 000,00 грн кредит; 22 628,83 грн - відсотки. Жодного платежу щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами позичальником здійснено не було. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розмір заборгованості відповідачем не спростовано. 31 липня 2025 року позивачем на адресу відповідача направлена досудова вимога відносно погашення простроченої заборгованості перед АТ «ПРАВЕКСБАНК» за кредитним договором №Р3611906240009A1. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Встановлено, що сторонами визначені істотні умови договору, в тому числі сума кредиту, строк кредитування та дата повернення кредиту, відсоткова ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту. Підписавши кредитний договір, відповідач засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Таким чином, судом встановлено, що сторонами договору були погоджені умови договору, порядок нарахування відсотків за кредитом, який дотриманий кредитором. Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши позичальнику у користування кредитні кошти, а позичальник, у свою чергу, допустив порушення умов кредитного договору, допустив прострочення платежів щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що призвело до виникнення заборгованості. Заборгованість за процентами нарахована відповідачу відповідно до визначеної в договорі процентної ставки, а тому суд погоджується з наданим позивачем розрахунком. Згідно зі ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1\~ст. 611 ЦК України\~передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Приписами\~ст.625\~ЦК України передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення ним взятих на себе зобов`язань. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі - не надав, не довів відсутність заборгованості. Обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи порушення відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів, суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення заборгованості є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2\~551,55 грн.

Outcome: approved