Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Представник позивача Летун Т.В. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування вимог зазначає, що 18.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 125431. ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» надало відповідачу кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 14.06.2024 року між ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14062024, у відповідності до умов якого ТОВ«ФК «КРЕДІПЛЮС» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 14.06.2024 року до Договору факторингу № 14062024 від 14.06.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 10561,68 грн., з яких: 6874,97 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3286,71 грн. сума заборгованості за процентами; 400,00 грн. сума заборгованості за комісією. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором № 125431 від 18.12.2023 року в розмірі 10561,68 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 11.09.2025р. відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням, але без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у спрпаві матеріалами, у якій роз`яснено вимоги ст.178 ЦПК України. Вказану ухвалу тричі направлено відповідачу за місцем її реєстрації, про те до суду повернулися поштові конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи, судом надано можливості та достатньо часу ознайомитись з позовною заявою та надати свої заперечення, отже вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відзив на позов від відповідача до Жашківського районного суду Черкаської області не надходив. Частиною 2 ст. 275 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що 18.12.2023 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 125431, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» надало відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн. на строк 70 днів, з комісією за надання кредиту 2000,00 грн., під 25% від загальної суми кредиту. (а.с. 4-10). 14.06.2024 року між ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14062024, у відповідності до умов якого ТОВ«ФК «КРЕДІПЛЮС» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні ТОВ «ФК«КРЕДІПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. (а.с.18-22). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 14.06.2024 року до Договору факторингу № 14062024 від 14.06.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10561,68 грн., з яких: 6874,97 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3286,71 грн. сума заборгованості за процентами; 400,00грн. сума заборгованості за комісією. (а.с.24). З моменту отримання права вимоги до відповідача за вказаним Договором, позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій, що підтверджується Розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі ст. 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1ст. 514 ЦКдо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, право вимоги за Кредитним договором № 125431 від 18.12.2023 року, укладеного між первісним кредитором ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договору факторингу № 14062024 від 14.06.2024 року. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за вказаним Кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку наразі остання повинна сплатити на користь позивача. Розмір такої заборгованості підтверджується Витягом з Реєстру Прав Вимог до Договору факторингу № 14062024 від 14.06.2024 року, а також наданим Розрахунком заборгованості. (а.с. 16). Так, згідно наявного в матеріалах справи Розрахунку заборгованості (а.с. 16), станом на 26.02.2024 року сума простроченої відповідачем заборгованості за вказаним Кредитним договором № 125431 від 18.12.2023 року становить 10561,68 грн., з яких: 6874,97 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3286,71 грн. сума заборгованості за процентами; 400,00 грн. сума заборгованості за комісією. Отже, на підставі вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості вищевказаним Кредитним договором підтверджені належними та допустимими доказами. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Беручи до уваги вищевказане, дослідивши матеріали справи та враховуючи те, що на день ухвалення судом рішення, доказів оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним договором суду не надано, а відповідач не скористався своїм правом на надання суду у встановленому законом порядку відзиву на позовну заяву із викладом своїх заперечень щодо стягнення заборгованості, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 89911 від 10.12.2024 р. Статтею 141 ЦПК України установлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved