Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову вказала, що 27 березня 2013 року вона уклала шлюб з [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №29; сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що шлюбні відносини припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та втрати почуття кохання, збереження сім`ї не можливе через різні погляди на життя, втрату почуття поваги та кохання один до одного, тривалий час проживають окремо, на примирення не згідна, у зв`язку з чим просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] не скористався правом на подання відзиву. Сторони повідомлені про дату, час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписки про вручення рекомендованого повідомлення (арк.спр.17-18). Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2025 року вказана вище позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (арк.спр.15). Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 2013 року, суд установив, що [PERSON] та [PERSON] 27 серпня 2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області, про що було зроблено актовий запис №29 (арк.спр.7-8). Сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народженні серії [NUMBER] , виданого 21 січня 2014 року (арк.спр.9). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином,\~спірні правовідносини\~з приводу\~припинення шлюбу, що виникли між сторонами у справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України). Відповідно до\~статті 51\~Конституції України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~і чоловіка.Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24\~СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, що визначено частиною третьою статті 105 СК України. Відповідно до вимог частини першої статті 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами частини другої статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. Суд зауважує, що принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо втрати почуття поваги та кохання один до одного, припинення шлюбних відносин, проживання окремо. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в статтях 105, 110, 112 СК України, на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved