Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

15.07.2025 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла позовна заява, в якій ТОВ «Юніт Капітал» просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором №963659889 від 25.03.2021 року у розмірі 12685,94 грн. Стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» зазначає, що 25.03. 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №963659889 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до цього договору [PERSON] надано кредит в розмірі 12250,00 грн. [PERSON] не виконала умови договору, а тому заявлено вимогу про стягнення тіла кредиту на суму 5709,26 грн. та відсотків на суму 6976,68 грн. Позивач вказував, що 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01. 05.08.2020 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено Договір факторингу №05/0820-01 04.04.2025 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" та позивачем укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 12685,94 грн. Ухвалою від 21.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Ухвалою від 16.09.2025 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено частково. 17.10.2025 року від АТ КБ "ПриватБанк" надійшла витребувана інформація. 20.10.2025 року через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, де він зазначив, що на вимогу суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано відповідь на запит, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Також по клієнту емітувались інші картки. Додатково направлено виписку по рахунку № [NUMBER] за період 25-03-2021- 30-03-2021 рр., яка містить зарахування на суму 12 250,00 UAH у додатку. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період 25-03-2021 - 30-03-2021 - pp.: Уважно ознайомившись з випискою по рахунку хочу зазначити наступне. В зазначеній вище виписці по рахунку можна дізнатись, що на картку [NUMBER] «зарахування переказу на картку» 12 250,00 грн., але не можна зробити висновок хто саме перерахував грошові кошти на рахунок відповідача та на підставі чого (номер кредитного договору), хоча усі транзакції зазначені у Виписці мають деталізований опис. Представник відповідача звертає увагу, що у разі надання банківською установою кредиту, у меморіальному ордері, виписці по рахунку чітко зазначається, ким було зараховано грошові кошти та на підставі якого саме кредитного договору. Отже вважає, що надана Банком Виписка по рахунку, ще раз підтверджує, що позивачем не доведено, що відповідач отримував кредитні кошти в сумі 12 250,00 грн. на підставі Договору позики № 963659889 від 25.03.2021, а тому в ТОВ «Юніт Капітал» відсутнє право вимагати грошові коти у [PERSON] . 21.10.2025 року через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшли додаткові пояснення, де зазначено, що представник відповідача в долучених поясненнях стверджує, що «В зазначеній вище виписці по рахунку можна дізнатись, що на картку [NUMBER] «зарахування переказу на картку» 12 250,00 грн., але не можна зробити висновок хто саме перерахував грошові кошти на рахунок Відповідача та на підставі чого (номер кредитного договору), хоча усі транзакції зазначені у Виписці мають деталізований опис.» Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання та платіжним дорученням ініціювало переказ коштів в загальній сумі 12250,00 грн. на картковий рахунок відповідача. На підтвердження позовних вимог позивачем надано платіжне доручення № 1c8b1d95-c22c-4d8d-bbbd-d9bbf3c549d5 від 25.03.2021 з відміткою Товариства ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є небанківською фінансовою установою, та не надає фінансових платіжних послуг. А отже, не має повноважень щодо надання документів, що посвідчують переказ коштів (банківських платіжних доручень). Товариство в межах виконання умов укладеного Договору ініціює платіжні операції шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого їх зарахування на рахунок отримувача надавачем фінансових платіжних послуг отримувача. Представник позивача звертає увагу, що у своїй відповіді АТ КБ «ПриватБанк» підтвердив факт здійснення переказу коштів на зазначену банківську картку. Вказана відповідь, надана АТ КБ «ПриватБанк», є позитивною та має важливе значення для розгляду справи, оскільки підтверджує факт здійснення переказу грошових коштів саме на зазначений банківський рахунок, а також належність цього рахунку (банківської картки) відповідачу. Це свідчить про виконання відповідної фінансової операції. До відповіді також долучено виписку по рахунку, в якій зазначено, що 25.03.2021 року відбувся переказ коштів у розмірі 12250,00 грн на картку 5168742727651428, як і передбачено умовами кредитного договору. Отже, зазначена відповідь підтверджує обставини, які є предметом доказування у справі, і може бути використана як доказ. Отже, позивачем доведено факт виконання зобов`язання первинного Кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та перерахування на рахунок Відповідача суми в розмірі 12250,00 грн. В свою чергу, Відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача або докази неотримання кредитних коштів не надано. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові зазначив про можливість здійснювати розгляд за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка та її представник повторно в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про час, день та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення не надходило. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подані докази, приходить до наступного висновку. 25.03.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 963659889. Так, 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс" укладено договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ "Таліон Плюс" отримало право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Вказаний договір було продовжено тричі. 05.08.2020 року ТОВ "Таліон Плюс" знову уклало договір факторингу № 05/0820-01, яким уступило права вимоги по кредиту для ТОВ ФК «Онлайн фінанси», який також було продовжено. Пізніше, ТОВ ФК "Онлайн фінанс" уклало договір факторингу від 04.06.2025 року № 04/06/25 Ю, яким уступило права вимоги по кредиту для позивача. За приписами пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК\~У країни). За змістом частини першої\~статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як вбачається з матеріалів справи правовідносини за договором кредиту №963659889 між ТзОВ "ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога» та відповідачем виникли 25.03.2021 року, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, таким чином на час укладення договору факторингу у позивача було відсутнє право вимоги до відповідача за договором кредиту №963659889, оскільки відповідач, на час укладання договору факторингу не був боржником - набувачем послуг чи товарів за первинним договором. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний субєктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у\~статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17). При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20). На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, що позивач, який не є первинним кредитором, не довів переходу до нього прав вимоги за договором факторингу від 28.11.2018 року до відповідача за договором позики № 963659889, який був укладений ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" з ТОВ «Таліон Плюс» з наступною зміною фактора, а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором відсутні, оскільки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не мало права на відступлення права вимоги, яким він не володів. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed