Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У липні 2025 року представник Обухівської міської ради Київської області Василюк В.М. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Обухівського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою. В обґрунтування позову вказано, що між Обухівською міською радою та [PERSON] укладено Договір оренди земельної ділянки від 28.12.2017 № 3504 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1451903532231, номер запису про право оренди 24206725 від 28.12.2017 року. Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Зважаючи на вищенаведене, загальна сума орендної плати, яка повинна була бути сплачена за користування об`єктом оренди за період з 18 з 28.12.2017 року по 31.12.2024 року становить 136767,73 грн. У 2023 році [PERSON] було сплачено до бюджету Обухівської міської територіально громади 22 453,62 грн. Протягом 2021 - 2022 років та за період з 01.01.2024 по 01.07.2025 року до бюджету Обухівської міської територіальної громади від [PERSON] платежі не надходили. Такі дії відповідача є протиправними та таким, що порушують законні права та інтереси позивача. Ухвалою судді Обухівського районного суду від 18.07.2025 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 20.10.2025 року протокольною ухвалою Обухівського районного суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача вимоги заявлені в позовній заяві підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, однак через скрутне матеріальне становище просив розстрочити сплату боргу. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між Копачівською сільською радою Обухівського району Київської області і [PERSON] було укладено Договір оренди земельної ділянки від 28.12.2017 № 3504 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1451903532231, номер запису про право оренди 24206725 від 28.12.2017. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 715-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» та рішення другої сесії восьмого скликання Обухівської міської ради Київської області від 18.12.2020 № 28-2-VIII Обухівська міська рада Київської області (далі - Позивач) є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Копачівської сільської ради Обухівського району Київської області. Згідно пункту 1 Договору: «Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,1452 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки - 3223184201:01:011:0010». Відповідно до пункту 1.3. Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору становить 1183326,49 грн. Пунктом 2.1 договору зазначено, що договір оренди укладено на 49 років. Згідно п. 3.2 Договору орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі в розмірі 1,5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно до п. 3.3 Договору орендна плата сплачується з урахуванням індексу інфляції. Отже, розмір річної орендної плати складає: - у період з 28.12.2017 року по 31.12.2017 року - 190,86 грн (1183326,49 грн *1,5/100 = 17749,90 грн, 17749,90 / 12 / 31 * 4 = 190,86 грн.; де 17749,90 грн - річна орендна плата у 2017 році, 12 - кількість місяців, 31 - кількість днів у грудні, 4 - кількість днів користування земельною ділянкою у грудні); - у період з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 17 749,90 грн (17749,90 грн * 1,00 = 17749,90 грн; де 17749,90 грн - річна орендна плата за 2017 рік, 1,0 - розмір індексації НГО за 2017 рік); - у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 17 749,90 грн (17749,90 грн * 1,00 = 17749,90 грн; де 17749,90 грн - річна орендна плата за 2018 рік, 1,0 - розмір індексації НГО за 2018 рік); - у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 - 17 749,90 грн (17749,90 грн * 1,00 = 17749,90 грн; де 17749,90 грн - річна орендна плата за 2019 рік, 1,0 - розмір індексації НГО за 2019 рік); - у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 - 17749,90 грн. (17749,90 грн * 1,00 = 17749,90 грн; де 17749,90 грн - річна орендна плата за 2020 рік, 1,0 - розмір індексації НГО за 2020 рік); - у період з 01.01.2022 по 31.12.2022 - 19524,89 грн (17749,90 грн * 1,1 = 19524,89 грн; де 17749,90 грн - річна орендна плата за 2021 рік, 1,1 - розмір індексації НГО за 2021 рік); - у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 - 22453,62 грн (19524,89 грн * 1,15 = 31927,79 грн.; де 19524,89 грн - річна орендна плата за 2022 рік, 1,15 - розмір індексації НГО за 2022 рік); - у період з 01.01.2024 по 31.12.2024 - 23598,76 грн (22 453,62 грн * 1,051 = 33556,11 грн; де 22453,62 грн - річна орендна плата за 2023 рік, 1,051 - розмір індексації НГО за 2023 рік). Зважаючи на вищенаведене, загальна сума орендної плати, яка повинна була бути сплачена за користування об`єктом оренди за період з 28.12.2017 року по 31.12.2024 року становить 136767,73 грн (190,86 грн + 17749,90 грн + 17749,90 грн + 17749,90 грн + 17749,90 грн + 19524,89 грн + 22453,62 грн + 23598,76 грн + 13215,30 грн = 136767,73 грн). 09.07.2025 Позивач отримав відповідь від Головного управління ДПС у Київській області № 13368/5/10-36-13-09 з додатком, згідно якого сума прострочення за Договором становить 77015,36 грн. Отже, Відповідачем була частково сплачена орендна плата у сумі 59752,37 грн (136767,73 грн - 77015,36 грн = 59752,37 грн). В листі Фінансового управління Виконавчого комітету Обухівської міської ради від 03.07.2025 № 108 зазначено, що у 2023 році [PERSON] було сплачено до бюджету Обухівської міської територіально громади 22 453,62 грн. Протягом 2021 - 2022 років та за період з 01.01.2024 по 01.07.2025 року до бюджету Обухівської міської територіальної громади від [PERSON] платежі не надходили. Станом на дату звернення до суду із позовною заявою Відповідачем не погашена заборгованість за договором оренди земельної ділянки Пунктом 12.2. Договору встановлено, що за несвоєчасну сплату орендної плати Відповідач сплачує штраф у розмірі 120 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором. Так, позивач вказує, що пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 46461,73 грн.; Сума 3 % річних складає 2310,46 грн; Сума інфляційних нарахувань складає 9226,60 грн. Отже, загальна сума штрафних санкцій становить 57998,79 грн (46461,73 грн + 2310,46 грн + 9226,60 = 57998,79 грн). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди землі в частині сплати орендної плати. За змістом ч.2 ст.2 Земельного кодексу України, суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Відповідно до ст.93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч.9 ст.93 ЗК України). Згідно з ст.2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (ч.2 ст.4 Закону України "Про оренду землі"). Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За положеннями ст.21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" передбачено право орендодавця вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Статтею 25 Закону України "Про оренду землі" визначений обов`язок орендаря земельної ділянки своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Згідно з п.п.14.1.147 Податкового кодексу України, плата за землю є обов`язковим платежем у складі податку на майно, який сплачується у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою на умовах оренди (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України). Згідно зі ст.288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4). За приписами ст.287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Отже, Відповідач повинен виконати умови Договору оренди земельної ділянки від 08.08.2018 № 471 та сплатити Позивачу заборгованість з орендної плати у сумі 46043,05 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610, 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України: «У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; - зміна умов зобов`язання; - сплата неустойки; - відшкодування збитків та моральної шкоди.» Згідно ст. 549 ЦК України: «Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання». Статтею 625 ЦК України встановлено, що «боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.». Договірні санкції можуть застосовуватися тільки в період з моменту виникнення заборгованості до моменту розірвання договору, у той час як стягнення відсотків та інфляційних виплат, передбачених статтею 625 ЦК України, можливо за весь період прострочення. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс12, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18, постанові Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22. За положеннями ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, судом прийнято до уваги заяву відповідача про розстрочення сплати боргу з урахуванням того, що відповідач офіційно не працює, постійного доходу не має. Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Стаття 267 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення ст. 435 цього Кодексу. Згідно з положеннями ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. За таких обставин, суд може за заявою боржника відстрочити або розстрочити виконання рішення суду. Відповідно до положень ч.3 ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При цьому, згідно з ч.4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує матеріальний стан фізичної особи, членів її сім`ї. В силу ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання рішення не може перевищувати одного року. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Проаналізувавши обставини справи, наведені відповідачем доводи, суд вважає за можливе клопотання відповідача задовольнити та розстрочити йому виконання рішення строком на 12 місяців щомісячними платежами у розмірі 11251,18 грн. (135014,15 грн. /12 місяців), враховуючи запровадження в Україні воєнного стану, як об`єктивної обставини, яка негативно впливає, в тому числі, на матеріальне благополуччя громадян. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити заяву про розстрочення виконання судового рішення строком на 12 (дванадцять) місяців. Обставин, які б унеможливлювали розстрочення виконання судового рішення, про яке просить заявник, судом не встановлено. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд,

Outcome: approved