Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

У березні 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до Богунського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, в якому його представник просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 6416327 від 28.02.2023 у загальному розмірі 42 835,00 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн, а також вказує, що ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності представника позивача (а.с.1-9). В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 28.02.2023 між ТОВ «Авентус Україна» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено електронний кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику на 348 днів до 11.04.2024 надано кредит в розмірі 10 000,00 грн зі сплатою процентів. 27.11.2023 ТОВ «Авентус Україна» уклало з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором № 6416327 від 28.02.2023. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024, найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». На момент звернення позивача до суду із позовом, позичальник умови кредитного договору належним чином не виконала, кошти кредиту не повернула і проценти за користування ним не сплатила, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку. Одночасно із позовною заявою представник позивача подав суду клопотання про витребування в АТ КБ «ПриватБанк» доказів, що становлять банківську таємницю (а.с.88-89). Ухвалою судді від 26.03.2025 було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» з розглядом в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено її розгляд та вирішено питання щодо витребування в АТ КБ «ПриватБанк» інформації на підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] та зарахування коштів 28.02.2023 на цю платіжну картку в сумі 10 000,00 грн, за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» (а.с.95-96). 22.04.2025 на виконання вимог зазначеної ухвали від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшло повідомлення з витребуваною інформацією (а.с.103). 27.11.2025 сторони в судове засідання не з`явилися. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення [PERSON] про розгляд цієї справи шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за зареєстрованим місцем її проживання та судових повісток про виклик до суду, проте рекомендовані відправлення не були врученні особисто відповідачу. Крім того, відповідач повідомлялася про розгляд справи шляхом публікації оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву і доказів, на підтвердження своїх заперечень. З огляду на викладене, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами та відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного. Судом встановлено, що 28.02.2023 [PERSON] електронним підписом [NUMBER] - одноразовим ідентифікатором підписала з ТОВ «Авентус Україна» електронний договір № 6416327, додаток № 1 до договору та паспорт споживчого кредиту (а.с.10-17). Відповідно до п. 1.1. договору, його укладення здійснено сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus». Пунктами 1.3., 1.4., 1.5. передбачено, що сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000,00 грн; строк кредиту 348 днів, дата повернення кредиту та сплати процентів, визначена в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит з процентною ставкою 1,99% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору. Відповідно до п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитодавець виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3741 від 05.12.2023, додатком до нього та листом-повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250407/110674-БТ від 13.04.2025 (а.с.18-19, 103). Позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів в розмірі та на умовах, визначених договором, як і презумпція правомірності його не спростована. 27.11.2023 ТОВ «Авентус Україна» уклало з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором № 6416327 від 28.02.2023 (а.с.20-30). Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024, найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.57). Згідно розрахунків ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», [PERSON] не виконує належним чином умови кредитного договору № 6416327 від 28.02.2023, в зв`язку з чим має заборгованість у загальному розмірі 42 835,00 грн, що складається з суми кредиту 10 000,00 грн, процентів за користування кредитом 17 512,00 грн та нарахованих позивачем за 77 календарних днів з 27.11.2023 по 11.02.2024 процентів 15 323,00 грн (а.с.36-43, 44-45). Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно заявлених вимог, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 6416327 про надання споживчого кредиту від 28.02.2023 в розмірі 42 835,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість по кредиту, 17 512,00 грн - заборгованість по процентам, 15 323,00 грн - заборгованість по процентам, що були нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 77 календарних дні з 27.11.2023 по 11.02.2024. Виникнення права вимоги вказаної заборгованості, в тому числі і заборгованості за нарахованими ним же процентами за період з 27.11.2023 по 11.02.2024, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» обґрунтовувало умовами договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023, укладеного з ТОВ «Авентус Україна». Відповідно до ст. 1077, 1078 ЦК України, укладення договору факторингу не тягне за собою заміну сторони кредитодавця у договорі кредиту. Метою укладення договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення на користь фактора права грошової вимоги до боржника/боржників, такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги. Умовами укладеного між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2023 не визначено передання майбутньої грошової вимоги за договором № 6416327 про надання споживчого кредиту від 28.02.2023. Також договором факторингу не передбачено права фактора нараховувати боржникам проценти за користування кредитом на підставі кредитного договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 27.11.2023 (Додаток № 1 до договору факторингу № 27.11/23-Ф, ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право вимоги до [PERSON] на суму 27 512,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 17 512,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с.30). Відтак, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування заборгованості за кредитним договором на суму 27 512,00 грн та доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» про стягнення з відповідача заборгованості по процентам, що були нараховані з 27.11.2023 по 11.02.2024 в розмірі 15 323,00 грн, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях договору факторингу та ст. 1077, 1078 ЦК України. Крім того, суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на корись позивача сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial