Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін: позивач [PERSON] , в інтересах якого діє його представник адвокат Керницький В.М., звернувся до суду із позовом до Долинської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності за земельну ділянку, кадастровий номер 2622084301:01:00:1178, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його батьку [PERSON] , який помер [INFO] , на праві власності належав житловий будинок та земельна ділянка, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька, його матір [PERSON] , стала власницею даного житлового будинку та земельної ділянки. [INFO] його мама [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за законом. Він є єдиним спадкоємцем. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, йому було відмовлено, у зв`язку із тим, що ним не було подано правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оскільки його матір за життя не звернулась до органу земельних ресурсів для виготовлення Державного акта на своє ім`я. У зв`язку із цим він вимушений звертатись до суду із даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Керницький В.М. не прибули, останній скерував на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Долинської міської ради М.Федор у судове засідання не з`явився, подала клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без її участі та зазначає про відсутність заперечень щодо задоволення позову. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 15 вересня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Ухвалою суду від 15.10.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.10.1955, позивач [PERSON] народився [INFO] . Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.01.2000. Спадкоємицею всього майна, зокрема і спірної земельної ділянки, стала [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про право власності та про право на спадщину за законом серії АВО №563431 та серії АВО №563432. Як вбачається із копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ІФ 5-1-2/00065 від 19.03.1997, [PERSON] , на підставі рішення Долинської міської Ради народних депутатів від 30.08.1995, передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,2345 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2603055312017 від 11.12.2017, земельна ділянка кадастровий номер 2622084301:01:00:1178, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.08.2016. Встановлено в судовому засіданні та відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47657400 від 10.05.2017, після смерті спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] , зареєстровано спадкову справу. Звернувшись до приватного нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті матері, позивачу [PERSON] було відмовлено у зв`язку із тим, що ним не було подано правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оскільки його матір за життя не звернулась до органу земельних ресурсів для виготовлення Державного акта на своє ім`я. Отже, судом встановлено, що після смерті батька позивача, його матір [PERSON] , стала власницею будинковолодіння та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Однак, за життя, остання не звернулась до органу земельних ресурсів для виготовлення Державного акта на своє ім`я, оскільки такий був виданий на ім`я померлого батька позивача [PERSON] . Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на належне їй майно. Звернувшись до нотаріуса, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку із тим, що ним не було подано правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . ІV. Оцінка суду: заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачем [PERSON] доведено належними та допустимими доказами, що його батьку [PERSON] належала земельна ділянка, кадастровий номер 2622084301:01:00:1178, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька позивача, його матір стала власницею, зокрема, даної земельної ділянки, однак за життя не звернулась до органу земельних ресурсів для виготовлення Державного акта на своє ім`я. Як визначено ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України,\~ спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ч. 1 ст. 1218 ЦК України,\~ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син позивач [PERSON] , а те, що матір позивача за життя не звернулась до органу земельних ресурсів для виготовлення Державного акта на своє ім`я, не позбавляє спадкоємця власності на спірне майно, вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування є обґрунтованими. Іншого способу захисту свого права, окрім як звернення до суду з даним позовом у позивача немає. На підставі викладеного, ст. 16, 1218, 1220, 1268, 1296 ЦК України, ст. 13, 78, 81 ЦПК України, та

Outcome: approved