Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

27 жовтня 2025 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, у якому зазначив, що він перебуває у шлюбі з [PERSON] з 18 листопада 2017 року, який зареєстровано Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №36. Мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] .Сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалось, подальше спільне проживання стало неможливим, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Із врахуванням вищезазначеного, позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити (а.с.22). Відповідач в судове засідання не з`явилась, також надала до суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, та просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". (а.с.23). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Позивач та відповідач уклали шлюб 18 листопада 2017 року, який зареєстровано Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №36, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 18 листопада 2017 року. (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 квітня 2018 року Березнегуватським районним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Миколаївській\~області, актовий запис № 11, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Подружнє життя в сторін не склалося, вони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо, шлюб існує формально. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved