Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Дніпра звернувся представник ТОВ «СВЕА ФІНАНС» з позовом до [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 20250,00 грн. та судові витрати. Доводи позивача викладені у позові. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що позивачем набуто право вимоги до боржника [PERSON] за договором №11848-06/2022, відповідно до укладеного з попереднім кредитором Договору факторингу. Однак, відповідач в порушення умов даних договорів свої боргові зобов`язання не виконав, не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «СВЕА ФІНАНС», ні на рахунок попереднього кредитору. У зв`язку з цим, у позивача, як нового кредитора, виникло право на стягнення вказаної вище суми заборгованості в судовому порядку. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Фактичні обставини встановлені судом. 28.06.2022 між ТОВ "ФК "Інвеструм" та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 11848-06/2022, який підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до\~Закону України "Про електронну комерцію"\~(п. 6.1. Договору). Згідно із істотних умов Договору, сума кредиту становить 5000,00 грн, строк кредиту 20 днів, процентна ставка 638,75 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,75% на добу. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти. 25.04.2023 між ТОВ "ФК "Інвеструм"\~та ТОВ "Росвен Інвест" було укладено Договір факторингу № 25042023, відповідно до умов якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки передбачені цим Договором. Згідно Витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 25042023 від 25.04.2023 відповідачка [PERSON] \~є боржником за кредитним Договором № 11848-06/2022. Загальний розмір заборгованості становить 20250,00 грн. 25.03.2024 рішенням єдиного учасника ТОВ "Росвен Інвест Україна", було прийнято рішення змінити найменування товариства з ТОВ "Росвен Інвест Україна" на ТОВ "Свеа Фінанс". Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором 11848-06/2022 від 28.06.2022 заборгованість [PERSON] становить 20250,00 грн., з якої заборгованість по тілу кредиту 5\~000 грн., заборгованість за відсотками по кредиту 15250,00 грн. Норми права застосовані судом. Так,\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Згідно з ст.\~627,\~629 ЦК України\~відповідно до статті 6цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.\~1046, ч.ч. 1 та 2 ст.\~1054\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до визначень, що містяться вст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За положеннями ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні\~в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Частиною 1\~статті 1077 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Висновки суду. Судом встановлено, що між сторонами укладено договір кредитування умови якого позивачем виконано в повному обсязі, натомість відповідач свої зобов`язання не виконав, отримані кредитні кошти не повернув, доказів зворотного суду не надав. Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення суми основного боргу (тіла кредиту), яка згідно з наданим розрахунком становить 5000 грн, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 15250,00 грн, суд зазначає таке. Згідно з розрахунком позивача, сума нарахованих відсотків втричі перевищує залишок суми основного боргу. Суд враховує, що пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено справедливість, добросовісність та розумність. Ці принципи повинні застосовуватися як при укладенні договорів, так і при реалізації прав та обов`язків сторін, а також при захисті порушених прав судом. Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року №39/248, споживачі мають право на захист від несправедливих практик та умов договорів. Крім того, Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року про несправедливі торговельні практики визначає, що практика вважається несправедливою, якщо вона суперечить вимогам професійної сумлінності та істотно спотворює або може спотворити економічну поведінку середнього споживача. Нарахування відсотків, які в декілька разів перевищують суму основного зобов`язання, за своєю природою є несправедливим та покладає на споживача надмірний тягар, що не відповідає засадам розумності та добросовісності цивільних відносин. Вказаний підхід узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Дніпровського апеляційного суду від 12.11.2025 у справі №932/6206/24, де суд вказав на необхідність дотримання балансу інтересів сторін кредитного договору та неприпустимість покладення на позичальника надмірного боргового навантаження через нарахування неспівмірних відсотків. Враховуючи вищенаведені міжнародні норми, принципи цивільного права та судову практику, суд вважає за необхідне застосувати принцип пропорційності та зменшити розмір заборгованості за відсотками, що підлягає стягненню, до розміру залишку основного зобов`язання, а саме до 5000 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає: 5000 грн (основний борг) + 5000 грн (відсотки) = 10\~000 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1196,25 грн.

Outcome: partial