Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

ТОВ «ФК «Фінтраст-Капітал» звернулось із позовом до відповідача про стягнення\~заборгованості.\~Позовна заява\~мотивована тим,\~що позивач\~набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконувала своїх обов`язків за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 51200,00 грн., з яких заборгованість за кредитом 8000,00 грн., заборгованість за відсотками 43200,00 грн.. Також просить встановити обов`язок органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення, передбачений ч. 10 ст. 265 ЦПК України, щодо нарахування 3% річних до моменту виконання рішення. Представник ТОВ «ФК «Фінтраст-Капітал», в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.08.2024 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №4896989 відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 8000,00 грн., зі сплатою процентів, строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів. Також відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту. ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 8000,00 грн., шляхом перерахування коштів на кредитну карту останнього № [NUMBER] , що підтверджується листом платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення», випискою АТ КБ «Приват Банк»\~від 17.10.2025\~р..Однак, відповідач не виконував свої зобов`язання і не погашав кредит, у зв`язку із чим виникла заборгованість в сумі 51200,00 грн.. 31.03.2025 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст-Капітал» було укладено договір факторингу №31/03/2025, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №4896989 від 17.08.2024 р. перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст-Капітал». Отже, ТОВ «ФК «Фінтраст-Капітал» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк виконання обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як вбачається із розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом становить 51200,00 грн., з яких заборгованість за кредитом 8000,00 грн., заборгованість за відсотками 43200,00 грн.. За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється лише виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, ст. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми.- боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позовних вимог про стягнення цих сум не заявлялось, судовим збором вони не оплачувались. Натомість, позивач просить встановити обов`язок органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення, передбачений ч. 10 ст. 265 ЦПК України, щодо нарахування 3% річних до моменту виконання рішення на стадії виконання судового рішення. Згідно із\~ч.\~ч.\~10,\~11\~ст.\~265\~ЦПК України,\~яка присвячена\~змісту рішення\~суду,\~суд,\~приймаючи рішення\~про стягнення\~боргу,\~на який\~нараховуються відсотки\~або пеня,\~може зазначити\~в рішенні\~про нарахування\~відповідних відсотків\~або пені\~до моменту\~виконання рішення\~з урахуванням\~приписів законодавства\~України,\~що регулюють\~таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Таким чином, зазначеними нормами встановлено не обов`язок, а право суду зазначити у судовому рішенні про таке нарахування. Однак, враховуючи дату укладення кредитного договору, строк кредитування, строк прострочки в оплаті, співвідношення суми основного боргу і нарахованих процентів, суд не вбачає підстав для використання цього права, що не позбавляє позивача права у встановленому законом порядку звернутись із відповідними вимогами окремо. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем при поданні позову понесено судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. а також сплачено витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги, копію рахунка фактору за надання правової допомоги, копію Акту виконаних робіт, копію ордеру про надання правничої допомоги. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України). На думку суду, понесені ТОВ «ФК «Фінтраст-Капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. є співмірними ціні позову, складності вирішеного питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Окрім того, відповідачем не подавались заяви щодо зменшення розміру таких витрат, що є обов`язковою передумовою для їх розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 133, 141 ЦПК України та взявши до уваги те, що у зв`язку з розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., і повна сума, з якої сплачений судових збір була присуджена на користь позивача, суд стягує з відповідача сплачений судовий збір у повному розмірі.

Outcome: approved