Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 26 лютого 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він являється власником частини домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] . Дану адресу домоволодінню було присвоєно в 2011 році. 20 грудня 2023 року він отримав рішення Любашівської селищної ради № 6371 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] ». Однак, звернувшись до проектної організації з метою виготовлення технічної документації з`ясувалось, що померлий [PERSON] , в 2013 році зареєстрував право власності на земельну ділянку під житловим будинком площею 0.25 га кадастровий номер 5123380600:02:002:0030, що не відповідає діючому законодавству, оскільки вищевказане свідоцтво про право власності на земельну ділянку видану з порушенням норм чинного законодавства, так як житловий будинок під який видано документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку, перебуває у спільній частковій власності без виділу часток. Зазначені обставини, перешкоджають позивачу реалізувати своє право власності на земельну ділянку під його частиною домоволодіння, тому він просив: «Визнати незаконним та скасувати рішення Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області, № 39-14/2012 від 25.04.2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право на земельні ділянки громадянам (згідно списку) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділнка) на території Бобрицької сілської ради Любашівського району Одеської області, в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5123380600:02:002:0030 ; рішення Бобрицької сілської ради №32 від 20.11.2015 року «Про затвердження технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка) та ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] ; визнати недійсним державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, яка належить [PERSON] ; визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за гр. [PERSON] на зазначену земельну ділянку; скасувати записи про проведену державну реєстрацію права власності за гр. [PERSON] на вказану земельну ділянку. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, так як позивачем не доведено порушення його права на земельну ділянку належними та допустимими доказами, зокрема висновком експерта. Крім того доповнив, що позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] , а відповідачка, яка є спадкоємцем свого чоловіка [PERSON] , є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Вважає, що будь-яких підстав для скасування рішень сільської ради про затвердження технічної документації та скасування державної реєстрації під її житловим будинком не має. Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~26 лютого 2025 року ухвалою судді Любашівського районного суду Одеської області провадження по даній справі було відкрито і постановлено провести розгляд справи за правила загального позовного провадження. 18 вересня 2025 року ухвалою судді Любашівського районного суду Одеської області Вужиловського О.В. дана цивільна справа прийнята до провадження та призначена до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року підготовче провадження було закрите та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно рішення № 44 14 сесії 5 скликання Бобрицької сільської ради від 07 травня 2008 року вирішено передати безоплатно в приватну власність громадянам на території Бобрицької сільської ради згідно додатку. У додатку під № 19 зазначений [PERSON] та під № 25 [PERSON] . Розмір земельних ділянок, які передаються вказаним громадянам не зазначений (а.с. 8-10). Рішення № 39-14/2012 сесії Бобрицької сільської ради від 25 квітня 2012 року вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка) громадянам на території Бобрицької сільської ради згідно додатку. У додатку під № 1 зазначений [PERSON] , розмір земельної ділянки 0.25 га. Згідно технічної документації сформована земельна ділянка [PERSON] розташована по [ADDRESS] , зареєстрована в Державному земельному кадастрі за № 5123380600:02:002:0030. Рішенням сесії Бобрицької сільської ради № 32 від 20.11.2015 року затверджено документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка) [PERSON] та передано йому у власність земельну ділянку кадастровий номер 5123380600:02:002:0030 площею 0.25 га (а.с. 11-12, 14-20). Рішенням 08 вересня 2011 року № 122-0/2011 сесії Борбицької сільської ради було присвоєно адреси вулиць та нумерацію будинків (а.с.23-28). Згідно виписки з погосподарської книги № 5 від 07.08.2024 № 797 [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 21). Згідно виписки з погосподарської книги № 5 ст. 37 від 07.08.2024 № 798 [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 22). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер (а.с. 31). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с. 32). Згідно паспорту [PERSON] видно, що вона зареєстрована в будинку [ADDRESS] . З технічного паспорту на частину домоволодіння, яке належить [PERSON] від 06 квітня 1993 року видно, що вказане домоволодіння складається з житлового будинку, сараю, погребу з шиєю та огорожі. За домоволодінням закріплено земельна ділянка площею 3679 кв.м. (а.с. 33-37). З договору купівлі-продажу від 27.04.1993 року видно, що [PERSON] придбав частину житлового будинку у колгоспі ім. Щорса (а.с. 38). З довідки БТІ від 14.06.1993 року видно, що [PERSON] є власником частини домоволодіння відповідно до договору купівлі-продажу від 29.04.1993 року (а.с. 39). З технічного паспорту на частину домоволодіння, яке належить [PERSON] від 25 жовтня 2023 року видно, що вказане домоволодіння складається з житлового будинку частина, сараю частина, погребу з шиєю, літньої кухні, гаражу, сараю, вбиральні. За домоволодінням закріплено земельна ділянка площею 3679 кв.м. (а.с. 42-46). Згідно Державного акту на право приватної власності № 429 від 18 лютого 2000 року видно, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.27 га на території с.Бобрик Перший. Із схеми зовнішніх меж користувача видно, що його земельна ділянка межує із земельною ділянкою [PERSON] (а.с. 48-50). Рішенням № 6371 від 20 грудня 2023 року ХХVI сесії VIII скликання Любашівської селищної ради [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] (а.с. 51). З листа фізичної особи-підприєммця [PERSON] № 18-11/01 від 18.11.2025 року видно, робота з виготовлення документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] не може бути виконана у зв`язку з відсутністю документів на право власності на даний будинок другого власника (а.с. ). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Вислухавши сторони, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно до частини 2\~статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частиною 1\~статті 79 ЗК України\~визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно з частинами 1, 5\~статті 79-1 ЗК України\~формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних\~ділянок (крім\~випадків,\~визначених у\~частинах шостій\~-\~сьомій цієї\~статті)\~здійснюється за\~проектами землеустрою\~щодо відведення\~земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ст. 40 Земельного Кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга\~статті 120 ЗК України). Положення частини другої\~статті 120 ЗК України\~та частини першої\~статті 377 ЦК України\~закріплюють принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За приписами зазначених норм, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду. Тобто, перехід права на земельну ділянку до нового набувача нерухомого майна відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою (пункт 7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16). Таким чином, з моменту переходу права власності на розташоване на земельній ділянці нерухоме майно до нового власника у правовідносинах користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, відбувається фактична заміна землекористувача: права й обов`язки землекористувача переходять до нового власника відповідного нерухомого майна. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у\~статті 120 ЗК України\~та\~статті 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 713/1817/16-ц). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку (1/2 частини) по [ADDRESS] , а [PERSON] житлового будинку (1/2 частини) по [ADDRESS] , який вона фактично успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] . Рішенням сесії Бобрицької сільської ради № 32 від 20.11.2015 року затверджено документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка) [PERSON] та передано йому у власність земельну ділянку кадастровий номер 5123380600:02:002:0030 площею 0.25 га. Рішенням № 6371 від 20 грудня 2023 року ХХVI сесії VIII скликання Любашівської селищної ради [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] Однак, вказана технічна документація розроблена не була, так як відсутні правовстановлюючі документи на інший будинок. На думку суду, позивачем не доведено належними і допустимими доказами (висновками спеціалістів чи експертів), що його право на земельну ділянку порушено. З матеріалів справи вбачається, що позивач і відповідач є власниками житлових будинків, яким присвоєно окремі юридичні адреси. Позивач не доведено в якій частині право власності на земельну ділянку [PERSON] за адресою [ADDRESS] накладається на його земельну ділянку біля будинку по [ADDRESS] , в якій частині порушується його право. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] взагалі не розроблена на замовлення позивача, а тому суд позбавлений встановити наявність порушеного права позивача на володіння земельною ділянкою під будинком. Крім того, відповідно до постанови ВП ВС від 22 січня 2025 року у справі № 446/478/19 (провадження № 14-90цс23) у разі, якщо на земельну ділянку частково накладається земельна ділянка, надана у власність фізичної особи, належним способом захисту права є витребування тільки тієї частини земельної ділянки, що накладається на іншу земельну ділянку. Визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яким передано земельну ділянку у власність фізичної особи, та державного акта на право власності на земельну ділянку, не приведе до відновлення порушених прав та інтересів позивача.\~ Позивач має довести, яка саме земельна ділянка та в яких межах накладається на його земельну ділянку. Отже, для вирішення подібних спорів земельна ділянка має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Велика Палата ВС звертає увагу, що не може бути належним (правомірним) спосіб захисту, який спричиняє втручання у право на майно, щодо якого немає спору. Іншими словами, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та повернення сторін у попередній стан призведе до того, що відповідач буде позбавлений права власності не тільки на ту частину земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку позивача, а й на ту частину земельної ділянки, яка не є спірною і правомірність надання у власність відповідача якої не ставиться під сумнів. Таке втручання не може визнаватися законним. Отже, з огляду на встановлені судами обставини належним способом захисту порушеного права є віндикаційний позов, а саме позов про витребування частини земельної ділянки, що накладається. \~ \~ \~За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають повному задоволенню. Розподіл судових\~витрат\~між\~сторонами. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сторони не заявляли про розподіл судових витрат, а суд вважає можливим залишити судові витрати за сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed