Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

ТОВ ФК «Айкон Дебт Коллекшн» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивувало тим, що 27.01.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №1505729 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно умов кредитного договору, товариство надало клієнту грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 3500.00 гривень; дата надання кредиту: 27.01.2021; строк кредиту: 15 днів; цільове призначення - на споживчі потреби; стандартна процентна ставка 1,9 % в день. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, станом на 12.06.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10222,50 грн, який складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3500,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 6722,50 грн. 07.09.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено договір факторингу №1-07092021, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №1505729 від 27.01.2021, укладеним з [PERSON] 07.09.2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором №1505729 від 27.01.2021 ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», в тому числі право вимоги заборгованості за кредитом з відповідачем [PERSON] . Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» за кредитним договором №1505729 у розмірі 10222,50 грн, яку позивач просить стягнути, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10500,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 10222,50 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10500,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідно ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не прибув будучи належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у його відсутності на адресу суду від останнього не надходили. Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України). Верховний Суд не одноразово зазначав, що у тому випадку, якщо судова повістка повертається до суду з причин того, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, а особа вважається повідомленою належним чином. Звертаю увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі № 911/3142/19, відповідно до яких направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав судову повістку за належною адресою та яка повернулася до суду в зв`язку з відмовою від її отримання або відсутністю адресата за вказаною адресою, вважається належним повідомленням, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції та перебуває поза межами контролю відправника. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174 та 191 ЦПК України та не подав до суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачем заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст. 512, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом встановлено, що 27.01.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1505729 на суму 3500 грн строком на 30 днів на споживчі потреби зі стандартною процентною ставкою 1,9% в день. Позичальник зобов`язалася здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на банківський рахунок кредитодавця. Згідно довідки Сервісу онлайн платежів від 02.07.2025 зазначено, що 27.01.2021 о 14:31:12 зараховано 3500,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 78743890, призначення платежу: зачислення 3500,00 грн. 07.09.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладений договір факторингу № 1-07092021, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступив ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» право вимоги за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу за № 1-07092021 містяться відомості щодо заборгованості відповідача за кредитним договором № 1505729, розмір якої становить 10222,50 грн, з яких: 3500,00 грн прострочене тіло, 6722,50 грн - прострочені відсотки. 07.09.2021 між ТОВ «Сіті Фінанс Груп» і ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» укладений договір факторингу № 2-07/09/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Сіті Фінанс Груп» відступив ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» право вимоги за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу за № 2-07/09/2021 містяться відомості щодо заборгованості відповідача за кредитним договором № 1505729, розмір якої становить 10222,50 грн, з яких: 3500,00 грн прострочене тіло, 6722,50 грн - прострочені відсотки. Договір є правомірними, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять. Отже, ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» набуло право вимоги щодо [PERSON] як боржника у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Матеріали справи містять копію повідомлення від 13.06.2025 адресованого боржнику про зміну кредитора у зв`язку з відступленням права вимоги і повідомлення про наявну заборгованість за кредитним договором, а також вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №1505729 від 27.01.2021 в розмірі 10222,50 грн., згідно трекінгу Укрпошти (0610259428885) відповідачем повідомлення отримано 08.07.2025 року, але відповідач не виконав в повному обсязі свого зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків ні на рахунок попереднього кредитора, ні на рахунки позивача, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 12.06.2025 становить 10222,50 грн, з яких: 3500,00 грн прострочене тіло, 6722,50 грн - прострочені відсотки. Даний розмір заборгованості встановлений на підставі наданих доказів та відповідачем не спростований, а тому суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений судом, яка і підлягає стягненню з відповідача. ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» просить стягнути на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 10500,00 грн, які підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 09/07/2025 від 09.07.2025, актом про отримання правової допомоги від 15.09.2025, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю Пархомчуком С.В., платіжною інструкцією від 15.09.2025 року № 996, рахунком №15.09.2025-10 від 15.09.2025. Беручи до уваги, що витрати на професійну правничу допомогу документально підтверджені, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 10500,00 грн. Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору (судовий збір визначений з урахуванням понижуючого коефіцієнта). Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Outcome: approved