Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яка подана в порядку окремого провадження, заінтересована особа Державна спеціалізована установа «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», в якій просила суд встановити факт належності рештків тіла, зареєстрованих Новокодацьким відділенням ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» під № 27/НЕ (2023 р.), рештками тіла загиблого [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що заявниця є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Останній, будучи військовослужбовцем ЗС України, танкістом на посаді механіка-водія танку Т-64 в танковому підрозділі військової частини [NUMBER] в складі екіпажу танку, загинув [INFO] , виконуючи бойове завдання поблизу населеного пункту Спірне Донецької області та виявивши стійкість та мужність. За вказаним фактом 03 січня 2023 року були внесені відомості до ЄРДР щодо кримінального провадження № №12023041030000030 за ч. 2 ст. 115 КК України. В подальшому рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2024 року у справі № 309/75/24 [PERSON] оголошено померлим, датою смерті ухвалено вважати [INFO] . 05 березня 2024 року проведено державну реєстрацію смерті [PERSON] , а заявнику видано свідоцтво про смерть її сина. Під час розгляду справи № 309/75/24 було встановлено, що по кримінальному провадженні від 03.01.2023 №12023041030000030 з 13.04.2023 до 29.04.2023 проведено молекулярно-генетичне дослідження фрагментів обгорілих кісток невідомого військовослужбовця, ймовірно [PERSON] №27/НЕ. Згідно з висновком експерта №213/239-МГ отримані препарати з дуже низьким рівнем ДНК, генотип яких не встановлений, що можливо через руйнацію ДНК під впливом високої температури, у зв`язку з чим слід дійти висновку, що вказаного військовослужбовця необхідно вважати безвісно відсутнім до оголошення померлим згідно рішення суду, у відповідності до ч. 3 ст. 46 ЦК України. Заявник неодноразово зверталась до Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» з проханням про видачу рештків тіла невідомого військовослужбовця №27/НЕ, ймовірно [PERSON] , для його подальшого захоронення, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що підставою для видачі тіла загиблого може бути рішення суду, ухвалене відповідно до положень ЦПК України, про визнання рештків тіла рештками тіла загиблого [PERSON] , [INFO] . Будь-яка інша інформація чи зверталися інші особи, крім [PERSON] до ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» із проханням ідентифікувати рештки особи (№ 27/НЕ) з метою встановлення родинних стосунків, в ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» відсутня. Заявник зазначає, що встановлення факту належності рештків тіла не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право і необхідне заявнику для забезпечення належного та поважного ставлення до тіла (останків, рештків) її загиблого сина [PERSON] , який віддав своє життя, захищаючи Батьківщину, та забезпечення права її сина на достойне захоронення його тіла. Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито окреме провадження, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Заінтересована особа пояснення щодо заяви не подала, у зв`язку з чим суд розглянув справу на підставі наявних матеріалів. В судове засідання учасники справи не з`явилися, представник заявника просила розглянути справу за її відсутністю. Заінтересована особа про судове засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження останнього, серія [NUMBER] , виданим Пристанською сільською радою Куп`янського району Харківської області 30 грудня 2023 року. Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ [NUMBER] (по стройовій частині) №243 від 30.08.2022, старшого солдата [PERSON] , механіка-водія 2 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону, призначеного наказом командира ВЧ [NUMBER] (по особовому складу) від 30.08.2022 №152-РС на посаду механіка водія 3 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону ВОС 117258 А, вважати таким, що з 30.08.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (зворот а.с.30). 29.12.2022 командир 1 танкової роти танкового батальйону ВЧ [NUMBER] на ім`я командира танкового батальйону подав рапорт про те, що 29.12.2022 на бойових позиціях поблизу нп.Спірне відбулося влучання ворожого ПТУР в танк Т-64Б1 №316 №ВО3ЕТ02110, танк знищено безповоротно; внаслідок влучання загинули військовослужбовці танкового батальйону ВЧ [NUMBER] , старший сержант [PERSON] , солдат [PERSON] , старший солдат [PERSON] . Наказом командира ВЧ [NUMBER] від 18.01.2023 призначено службове розслідування за вказаним фактом загибелі старшого солдата [PERSON] . Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ [NUMBER] (з основної діяльності) №2588 від 18.07.2023 «Про підсумки службового розслідування по факту зникнення безвісті старшого солдата [PERSON] », в ході службового розслідування встановлено, що танк Т- бортовий № 316, заводський № [NUMBER] , який відповідно до журналу ведення бойових дій танкового батальйону військової частини [NUMBER] від 01.01.2022 N 1333, згідно розпорядження командира танкового батальйону військової частини [NUMBER] від 20.12.2022, поблизу населеного пункту Спірне Бахмутського району, Донецької області, 29.12.2022, у складі екіпажу: командира танка старшого сержанта [PERSON] , навідника солдата [PERSON] , механіка водія старшого солдата [PERSON] , близько 12:00 год. отримали наказ, з особистою зброєю здійснити виїзд на бойові позиції, з ціллю недопущення прориву на ділянці між населеними пунктами Спірне та Верхньокам`янське Бахмутського району Донецької області. Під час виконання вказаного бойового завдання зі сторони Лисичанського нафтопереробного заводу відбулось влучання протитанкової керованої ракети у танк Т-64Б1, бортовий № [NUMBER] , заводський № [NUMBER] , у складі екіпажу якого перебував [PERSON] . Встановлено, що старший солдат [PERSON] люк механіка-водія не відкривав, танк не покидав, в результаті займання порохових снарядів загинув на місці механіка-водія. Відповідно до записів журналу ведення бойових дій танкового батальйону № [NUMBER] за номенклатурою від 2022, 29.12.2022 зафіксовано факт прямого влучання протитанковою керованою ракетою в танк Т-64БІ, № [NUMBER] в районі населеного пункту Верхньокам`янське Бахмутського району Донецької області, внаслідок чого Т-64БІ, № 316 було знищено, загинули військовослужбовці танкового батальйону ВЧ [NUMBER] , зокрема, старший солдат [PERSON] . Факт загибелі [PERSON] підтверджується поясненнями командира 1 танкової роти танкового батальйону капітана [PERSON] та головного сержанта-командира танка 1 танкової роти танкового батальйону ВЧ [NUMBER] , старшого сержанта [PERSON] ; записами у журналі ведення бойових дій танкового батальйону № [NUMBER] за номенклатурою від 2022. Таким чином за результати службового розслідування зроблено висновок, що смерть старшого солдата [PERSON] в результаті займання порохових зарядів 29,12,2022 близько 12:00 від влучання протитанкової керованої ракети танк Т-64Б1, бортовий № [NUMBER] , заводський № [NUMBER] на бойовій позиції між населеними пунктами Верхньокамянське Бахмутського району Донецької області, настала під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. Під час проведення вищевказаного службового розслідування, комунальним закладом Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради судово-медичним експертом Н.Полотненко-Повстяна по кримінальному провадженні від 03.01.2023 №12023041030000030, з 13.04.2023 по 29.04.2023 проведено молекулярно-генетичне дослідження фрагментів обгорілих кісток невідомого військовослужбовця, ймовірно [PERSON] №27/НЕ. Висновок експерта №213/239-МГ «З чотирьох обгорілих кісток невідомого військовослужбовця реєстраційний номер №27/НЕ Новокодацького відділення Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи, отримані препарати з дуже низьким рівнем ДНК, генотип яких не встановлений, що можливо через руйнацію ДНК під впливом високої температури, слід дійти висновку, що вказаного військовослужбовця необхідно вважати безвісно відсутнім до оголошення померлим згідно рішення суду, у відповідності до ч.3 ст.46 ЦК України. За результатом проведеного службового розслідування командиром прийнято рішення вважати військовослужбовця [PERSON] зниклим безвісті. 11.09.2023 №11060 ТВО начальника [INFO] надіслано сповіщення №15 матері військовослужбовця строкової служби за контрактом [PERSON] [PERSON] про те, що вищевказаний військовослужбовець 29.12.2022 зник безвісті під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Спірне Бахмутського району Донецької області. Зазначені вище обставини встановлені рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2024 року у справі № 309/75/24, яке набрало законної сили 29 лютого 2024 року, та не підлягають доказуванню у цій справі відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Цим же рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2024 року у справі № 309/75/24 оголошено померлим [PERSON] , [INFO] , громадянина України, місце народження: с.Сеньок, Купянський район, Харківська область, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ), який загинув у районі населеного пункту Спірне Бахмутського району Донецької області [INFO] при проходженні військової служби під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. Датою смерті ухвалено вважати [INFO] . 05 березня 2024 року Хустським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції проведено державну реєстрацію смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у сел. Спірне Бахмутського району Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим повторно 07 березня 2024 року, серія [NUMBER] . Листом від 02 жовтня 2025 року № 5477 Державна спеціалізована установа «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» у відповідь на звернення [PERSON] про видачу рештків тіла невідомого військовослужбовця №27/НЕ, ймовірно [PERSON] , для його подальшого захоронення, повідомила, що станом на 01.10.2025 р. до моргів ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» для проведення судово-медичної експертизи тіло військовослужбовця на ім`я [PERSON] , [INFO] , не надходило. 02.01.2023 в Новокодацькому відділенні ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» за постановою слідчого СВ ВП №5 ДРУГ ГУНП в Дніпропетровській області проведено судово-медичне дослідження невстановленого військовослужбовця, ймовірно [PERSON] , 1996 р.н. Висновок експерта № 27/Н. Підставою для видачи тіла загиблого може бути рішення суду, ухвалене відповідно до положень ЦПК України про визнання рештків тіла зареєстрованих Новокодацьким відділенням ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» під № 27/HE (2023 р.) рештками тіла загиблого [PERSON] , [INFO] . Згідно із відповіддю Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 18.09.2025 р. № 5221, 01.01.2023 року до Новокодацького відділення ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» за постановою слідчої СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Токара М.В., з зони бойових дій, для проведення судово-медичної експертизи було доставлено рештки Невідомої особи, віком близько 18-60 років (імовірно [PERSON] , 1996 р.н.), висновок експерта №27/НЕ від 02.01.2023 року, особа якого по теперішній час залишається невстановленою. Труп знаходиться в морзі Новокодацького відділення ДСУ «ДОБ СМЕ» зареєстрований за номером №27/HE. Наявна заява дружини [PERSON] від 27.11.2023 року стосовно не захоронення решток тіла. Будь-яка інша інформація чи зверталися інші особи, крім [PERSON] , до ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» із проханням ідентифікувати рештки невідомої особи (№ 27/НЕ) з метою встановлення родинних стосунків, в ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В даному випадку, факт смерті [PERSON] встановлено судом у справі № 309/75/24, яке набрало законної сили 29 лютого 2024 року. Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Вказані конституційні положення знайшли своє продовження у Цивільному процесуальному кодексі України, а також у Законі України «Про судоустрій і статус суддів». Так, п.7 ч.3 ст.2, ч.1 ст.18 ЦПК України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Отже, факт смерті [PERSON] , [INFO] , в районі населеного пункту Спірне Бахумтського району Донецької області під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил РФ, підтверджено та встановлено у визначеному законом порядку та додаткової перевірки не потребує. Окрім того, зазначеним вище рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2024 року у справі № 309/75/24, встановлено, що смерть старшого солдата [PERSON] в результаті займання порохових зарядів 29.12.2022 близько 12:00 від влучання протитанкової керованої ракети танк Т-64Б1, бортовий № [NUMBER] , заводський № [NUMBER] на бойовій позиції між населеними пунктами Верхньокамянське Бахмутського району Донецької області, настала під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил РФ на території Донецької області. Комунальним закладом Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради судово-медичним експертом Н.Полотненко-Повстяна по кримінальному провадженні від 03.01.2023 №12023041030000030, з 13.04.2023 по 29.04.2023 проведено молекулярно-генетичне дослідження фрагментів обгорілих кісток невідомого військовослужбовця, ймовірно [PERSON] №27/НЕ. Висновок експерта №213/239-МГ «З чотирьох обгорілих кісток невідомого військовослужбовця реєстраційний номер №27/НЕ Новокодацького відділення Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи, отримані препарати з дуже низьким рівнем ДНК, генотип яких не встановлений, що можливо через руйнацію ДНК під впливом високої температури, слід дійти висновку, що вказаного військовослужбовця необхідно вважати безвісно відсутнім до оголошення померлим згідно рішення суду, у відповідності до ч.3 ст.46 ЦК України. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про те, що на теперішній час залишки рештків тіла №27/НЕ перебувають у володінні заінтересованої особи, незважаючи на те, що ідентифікувати його під час проведення експертизи ДНК не виявилося можливим. Факти, що мають юридичне значення, це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин, а саме з питанням спадкування. Аналіз положень ст. 315 ЦПК України свідчить про те, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому у заяві про встановлення такого юридичного факту обов`язково має бути зазначено з якою метою заявник має бажання встановити такий факт (пункт 1 частини першої статті 318 ЦПК України). Справи про встановлення юридичних фактів, можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц та в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17. Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я «Про деякі питання встановлення факту смерті людини» № 390 від 01 березня 2022 року на період дії воєнного стану на території України та у разі виконання окремих функцій органів державної влади на окремих адміністративно-територіальних одиницях у зв`язку з триваючими бойовими діями, дозволяється захоронення тіл за умови: обов`язкового огляду трупа на місці його виявлення з оформленням відповідного протоколу (опису трупа із зазначенням трупних явищ та характеру і локалізації тілесних ушкоджень); проведення фотофіксація ушкоджень у випадку наявності (у випадку наявності ознак насильницької смерті) як обов`язкового доповнення до опису ушкоджень; у випадку невпізнаного (неідентифікованого) трупа та відсутності можливості проведення судово-медичної експертизи, виконати вищезазначені вимоги, а також описати антропометричні дані трупа, описати словесний портрет, зробити портретну фотографію та зазначити особливі прикмети (зубну формулу, наявність татуювань тощо); копії заповнених документів разом з заповненою довідкою про причину смерті зберігати у закладі охорони здоров`я до окремого розпорядження. Якщо смерть настала на тимчасово окупованій території або в районі бойових дій, де отримати лікарське свідоцтво про смерть неможливо, рекомендується скласти колективний акт про настання смерті та звернутися до суду (за місцем знаходження заявника) про встановлення відповідного юридичного факту. При цьому, статтею 4 Закону України «Про поховання та похоронну справу», визначено основні принципи діяльності в галузі поховання. Так, діяльність у галузі поховання базується на таких основних принципах гарантування державою належного поховання померлих, достойного ставлення до тіла померлого, поховання в установленому законодавством порядку з урахуванням волевиявлення померлого, вираженого особою при житті, а за його відсутності з урахуванням побажань родичів, запобігання випадкам непоховання померлих. Відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, установленому законодавством порядку день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я, свідоцтво про смерть та довідка про смерть відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських рад, консульською установою дипломатичним представництвом України. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт належності рештків тіла, які зареєстровані Новокодацьким відділенням ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» під № 27/НЕ (2023 р.), саме загиблому [INFO] [PERSON] , [INFO] , підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. При цьому, цей факт має юридичне значення, оскільки його встановлення необхідне заявнику для забезпечення належного та поважного ставлення до тіла (останків, рештків) її загиблого сина [PERSON] , який віддав своє життя, захищаючи Батьківщину, та забезпечення права її сина на достойне захоронення його тіла; чинне законодавство не передбачає позасудового порядку встановлення цього факту, а встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. З урахуванням викладеного, суд задовольняє заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення у повному обсязі.

Outcome: approved