Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

27 жовтня 2025 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС. В позові зазначено, що 30.12.2024 року ТОВ "Макс Кредит" (первісний кредитор) та відповідач уклали кредитний договір №00-10142324 відповідач приєднався до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 26195, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. Після вчинення акцепту позичальником, кредитодавцем на кредитний договір накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи із кваліфікованою електронною позначкою часу. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 15 600 грн, які було перераховано на банківську картку позичальника. 13.08.2025 між первісним кредитором та позивачем було укладено договір факторингу №13082025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Таким чином відповідно до реєстру боржників №Б/Н від 13.08.2025 до договору факторингу 1 та акту приймання-передачі, до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Оскільки відповідач належним чином не виконав зобов`язання щодо повернення коштів виникла заборгованість у розмірі 45 484.40 грн, яка складається з: 15 600 грн - заборгованість по тілу кредиту; 24 684.40 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом: 5 200 грн - заборгованість за штрафними санкціями. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ " Юніт Капітал" заборгованість за кредитним договором №00-10142324 від 30.12.2024 року у загальному розмірі - 40284,40 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Представник позивача Хлопкова М. в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви просив суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною 1\~статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). В силу положень\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором чи законом. Щодо спору між сторонами інше не встановлено ні переліченими вище договорами, ні законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Частина 1 ст. 205 ЦК України приписує, що правочин може вчинятися в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому цією статтею; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ст. 12 згаданого в попередньому абзаці Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 цього ж Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. З матеріалів справи убачається, що 30 грудня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №00-10142324, який підписаний відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором 26195, 30.12.2024 року о 12:58:09 ( а.с.23-27). Згідно п.п.1.1, 1.2 договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах передбачених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума ліміту кредитної лінії складає 13000 грн. Відповідно до п. 1.3 договору, строк дії кредитної лінії 360 днів, позичальник зобов`язується повернути суму кредиту в останній день строку кредитування. Як вбачається із п.п.1.5. 1.7 договору, сторони також погодили фіксовану стандартну процентну ставку за користування коштами у розмірі 0,94 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом у межах строку дії кредитного ліміту. А також знижену процентну ставку 0,75 % на день, яка застосовується з умов визначених п.1.5.2 договору. Відповідно до п.1.6 Договору кредитодавець одноразово в момент видачі кредиту нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредит, що складає 2600 грн, яку позичальник зобов`язується сплатити на умовах, визначених п.3.5 Договору. За умовами п.2.10 розділу 2 договору «Порядок укладення договору та надання кредиту» товариство зобов`язалося надати кошти кредиту у безготівковій формі шляхом їх перерахування відповідачу за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . За умовами п.п.6.4.1 розділу 6 «Відповідальність сторін за договором» у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за договором кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю неустойку штраф у визначених цим пунктом розмірах. Терміни повернення кредиту, з 24 січня 2025 року по 25 грудня 2025 року та сплати щомісячного платежу, який складається з суми нарахованих процентів, визначено графіком платежів, що є Додатком №1 до кредитного договору №00-10142324 від 30 грудня 2024 року. Крім цього,\~того ж\~дня відповідач\~підписав Паспорт\~споживчого кредиту,\~таким чином\~підтвердив \~отримання та\~ознайомлення з\~інформацією про\~умови кредитування\~та орієнтовну\~загальну вартість\~кредиту (а.с.16-17). Договір кредитної лінії, Графік платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору та Паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем - електронним підписом, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 26195 та 88015. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою руху коштів за рахунком в ПАТ «МТБ», з якого убачається що 30.12.2024 року на рахунок відповідача, картка № [NUMBER] було зараховано переказ від ТОВ «Макс Кредит» в розмірі 13000 грн ( а.с.73-74). Згідно з розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку відповідача, його заборгованість станом на 01.10.2025 становить у загальному розмірі 45484,40 грн, яка складається з 15600 грн - простроченою заборгованості за тілом кредиту, 24684,40 грн заборгованості за відсотками, 5200 грн заборгованості за штрафними санкціями (а.с.39-41). 13\~серпня 2025\~року між\~ТОВ «Юніт\~Капітал» та\~ТОВ «Макс\~Кредит» було\~укладено договір\~факторингу №\~13082025-МК/ЮнітКапітал,\~відповідно до\~якого відбулося\~відступлення права\~вимоги за\~кредитними договорами,\~в тому\~числі і\~за кредитним\~договором №\~00-10142324\~від 30.12.2024\~року,\~укладеним з відповідачем. У зв`язку із вказаним право грошової вимоги за зазначеним кредитним договором перейшло до позивача ( а.с. 43-52). Таким чином суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача до\~відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі, а тому з нього підлягає стягненню на користь позивача нарахована заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 40284,40 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за нарахованими відсотками, як про те просив позивач у прохальній частині позовної заяви. Щодо нарахування позивачем заборгованості за неустойкою (пеня, штрафи) в розмірі 5200 грн, суд доходить наступного. Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу(далі Закон). Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки неустойка за кредитним договором нарахована за період з 20 лютого 2025 року по 11 березня 2025 року, то відповідач звільняється від обов`язку її сплати на користь позивача в силу положень ЦК України. Відповідно до \~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при поданні позову, а також витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved