Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , 1923 року народження, який помер [INFO] у с. Верхній Студений Хустського району Закарпатської області. Мати позивача [PERSON] , 1931 року народження, померла [INFO] . За життя батько позивача склав заповіт, яким заповідав усе належне йому майно своєму синові [PERSON] . Заповіт посвідчено 05.05.2001 року секретарем Нижньо-Студенівської сільської ради. Після смерті батька спадкова справа не відкривалася. Позивач зазначив, що про існування заповіту він дізнався лише у 2025 році, випадково знайшовши документ серед особистих паперів батька. На час смерті спадкодавця позивач із ним не проживав та протягом шести місяців після відкриття спадщини не подав заяву нотаріусу. Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак отримав роз`яснення про неможливість її прийняття через пропущення строку. При цьому інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Спадкова справа до майна померлого не відкривалася. Позивач вважає, що пропуск строку є поважним, оскільки до 2025 року він не знав про існування заповіту. У зв`язку з цим просить суд визначити йому додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 30.10.2025 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.11.2025 року справу призначено до судового розгляду. Представник позивачки подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та участі її довірительки. У поданій заяві зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у поданій позовній заяві. Секретарем Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області подано заяву, у якій зазначено про визнання позовних вимог, а також висловлено прохання розглянути справу без участі представника сільської ради. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов таких висновків. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що [INFO] у селі Верхній Студений Хустського району Закарпатської області помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серія [NUMBER] та про народження серія [NUMBER] (а.с. 7, 15). [INFO] у селі Верхній Студений Хустського району Закарпатської області померла [PERSON] , 1931 р.н., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яка доводиться позивачу матір`ю (а.с. 8). За життя [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, яким розпорядився після його смерті передати все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде йому належати на день його смерті і на що він за законом буде мати право своєму сину позивачу [PERSON] , [INFO] . Даний заповіт посвідчено 05.05.2001 року секретарем Нижньо-Студенівської сільської ради Шкелебей Ф. В., не змінений та не скасований (а.с. 9). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82910803 від 16.10.2025 року, у Спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відсутня інформація щодо відкриття спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Як зазначає позивач про складений батьком заповіт на його користь довідався випадково під час прибирання старого батьківського будинку, знайшовши заповіт у особистих документах батька [PERSON] . Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом до майна померлого [PERSON] , однак приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу надав позивачу роз`яснення, відповідно до яких прийняти його заяву та відкрити спадщину неможливо, у зв`язку з пропуском [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до спадкового майна померлого, зокрема право на земельну частку (пай) КСП «Бескид» розміром 0,71 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, згідно сертифікату серія ЗК № 010258 виданого Міжгірською районною державною адміністрацією Закарпатської області 09.04.1997 року (а.с. 16-17). З довідки за № 571 від 14.10.2015 року вбачається, що [PERSON] , 1931 р.н., яка доводиться позивачу матір`ю була постійною мешканкою [ADDRESS] , разом із нею на момент її смерті у будинку проживав і був зареєстрований її чоловік, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 13). З довідки за № 572 від 14.10.2025 року вбачається, що [PERSON] , 1923 р.н. був постійним мешканцем [ADDRESS] , разом із ним на момент його смерті у будинку ніхто проживав і не був зареєстрований. Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, повинні досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Матеріалами справи підтверджено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, складеним спадкодавцем, заповіт посвідчено належним чином та не скасовано. Після смерті батька спадкова справа не відкривалася, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, не встановлено. Як зазначає позивач, про існування заповіту він дізнався значно пізніше, у 2025 році, випадково знайшовши документ серед особистих речей спадкодавця. Відомостей про те, що спадкодавець повідомляв позивача про складення заповіту, матеріали справи не містять. Позивач не проживав разом зі спадкодавцем, а тому об`єктивно не мав можливості дізнатися про наявність заповітного розпорядження у встановлений законом шестимісячний строк. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини був спричинений обставинами, які не залежали від позивача та мали об`єктивний характер. Крім того, відповідач не заперечує проти задоволення позову, а матеріали справи не свідчать про існування інших осіб, права чи інтереси яких могли б бути порушені визначенням позивачу додаткового строку. Підстав для відмови у прийнятті визнання позову, передбачених частиною 4 статті 206 ЦПК України, судом не встановлено. Таким чином, у сукупності встановлені обставини підтверджують наявність правових підстав для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Надання такого строку також забезпечує реалізацію волі спадкодавця як складової принципу свободи заповіту. З огляду наведеного заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved