Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 15.09.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] , укладено договір №486895-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 15.09.2024 направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту, відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору. Також з метою укладення договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3884, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який відповідачем було введено/відправлено. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором про надання кредиту належним чином не виконала, порушила свої зобов`язання, встановлені договором, у зв`язку з чим станом на 28.05.2025 утворилась заборгованість у розмірі 141500,00 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 23 червня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у АТ «ПУМБ» докази, а саме: рішення структурного підрозділу або посадової особи банку що б підтверджували або спростовували факт виписки банківської картки № [NUMBER] (та відкриття відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] , (РНОКПП [NUMBER] ); виписки про рух коштів по рахунку, що був відкритий для обслуговування банківської карти за період з 15.09.2024 року по 05.01.2025 року. Представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у судове засідання не з`явився, проте від позивача до суду надійшла заява, у якій позивач просив справу розглянути без участі його представника, у заяві також зазначено, що позивач позов підтримує повністю проти винесення заочного рішення не заперечує. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні суду не подавалися. У поданому відзиві представник відповідача Могілевиць О.С., вказує, що відповідач являється дружиною мобілізованого військовослужбовця і має право користуватися пільгою передбаченою п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Виходячи з цього, вимоги про стягнення відсотків, неустойки та інших платежів протягом усього періоду кредитування не можуть бути задоволені у силу вказаної вище статті. Також стороною позивача подано відповідь на відзив, згідно якого представник позивача підтримує доводи позовної заяви, просить не брати до уваги твердження, які вказані у відзиві та задоволити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, згідно поданого відзиву, у задоволенні позову просить відмовити. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.09.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем [PERSON] , укладено договір № 486895-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». При цьому ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 15.09.2024 направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти договір №486895-КС-003 про надання кредиту, відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору. Через телекомунікаційну систему ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , одноразовий ідентифікатор UA-3884, на номер телефону [NUMBER] , який відповідачем було введено/відправлено. Таким чином 15.09.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] , було укладено договір №486895-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 50000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Крім того, як підтверджується інформацією АТ «ПУМБ» від 25.08.2024, платіжна карта № [NUMBER] , на яку було перераховано кредитні кошти, видана на ім`я [PERSON] . Також встановлено, що відповідачем в порушення умов укладеного договору кредитні кошти не повернуті. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що станом на 28.05.2025 утворилась заборгованість за договором № 486895-КС-002 про надання кредиту, у розмірі 141500,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 50000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 56500,00 грн., суми заборгованості по штрафам - 25000 грн., суми прострочених платежів за комісією - 10000,00 грн. Разом із тим, суд зазначає, що відповідно до п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються (з моменту набрання чинності відповідних змін - 18.05.2024), крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Відповідно до наданої відповідачем копії довідки №959/4 від 19.04.2025 чоловік відповідачки [PERSON] , перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 17.04.2025 по теперішній час. З довідки військово-лікарської комісії від 08.08.2024, солдат [PERSON] , перебуває у ЗСУ з 03.2022 та має захворювання пов`язане з проходженням військової служби, що дає підстави вважати, що станом на 15.09.2024, був військовослужбовцем. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.07.2023, [PERSON] , є дружиною [PERSON] . З розрахунку заборгованості за кредитом про нарахування та погашення кредиту [PERSON] , остання отримала 50000,00 грн. кредитних коштів, одночасно їй було нараховано: суми прострочених платежів по процентах - 56500,00 грн., суми заборгованості по штрафам - 25000 грн., суми прострочених платежів за комісією - 10000,00 грн. З урахуванням встановлених обставин справи та враховуючи ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», стягненню з відповідача на користь позивача підлягає суми прострочених платежів по тілу кредиту у сумі 50000,00 грн., у іншій частині позовних вимог слід відмовити. Враховуючи встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд приходить до висновку про те, що відповідачка, як позичальниця, отримала кошти за договорами та не повернула їх у визначені строки, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, при зверненні до суду позивачем було сплачено 2422,40 грн. судового збору, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Проте, оскільки позов задоволено частково (на 35,34%), зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до заявлених позовних вимог, а саме у сумі 856,08 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial