Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою і свої вимоги мотивує тим, що 06.02.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладений договір №1427532 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого отримав кредит в сумі 4000 грн., строк кредиту 360 днів зі сплатою процентів. Свої зобов`язання ТОВ «Слон Кредит» виконало шляхом зарахування кредитних коштів в сумі 4000 грн. на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 24.12.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №24122024, згідно умов якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав. У зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 40000 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 32200 грн. заборгованість за простроченими відсотками, та нараховані проценти за 38 календарні дні 3800 грн. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 40000 грн., визначити порядок виконання рішення суду в порядку ч.ч.10-11 ст.265 ЦПК України, понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн., а також витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн.. Ухвалою суду від 03.09.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 02.12.2025. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу у його відсутність. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при\~розгляді справи\~встановлено,\~що06.02.2024 року [PERSON] укладено з ТОВ «Слон Кредит» договір №1427532 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» з сумою кредиту - 4000 грн., строком кредиту 360 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору, стандартною процентною ставкою 2,50 % річних, зниженою процентною ставкою 0,010% в день. Розділом №1 «Предмет договору» зазначеного договору визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором, а саме: платежі з повернення кредиту, сплати відсотків за його користування терміни їх сплати, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до 1.5.1. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М699 відповідачем 06.02.2024 (а.с. 25). Сторонами договору також узгоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахування вартості супутніх послуг. Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 24.12.2024 року укладено договір факторингу № 24122024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить товариству з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит», а товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Україна» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 24.12.2024 до договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 року характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 38200 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 32200 грн. заборгованість за відсотками, 2000 грн. штрафні санкції. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 599\~ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. За частиною 1 статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 статті 1050\~ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Відповідачем умови договору не виконувались, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 40000 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 32200 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Крім того, позивачем нараховано проценти за 38 календарні дні (25.12.2024 31.01.2025) в межах строку договору : 4000 грн * 2,5 % = 100 грн*38 календарних дні = 3800 грн. Наданий банком розрахунок відповідачем не оспорюється. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитними договорами вбачається, що відповідач не погасив узятий кредит, не сплатив відсотки, а тому відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства заборгованість в сумі 40000 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11\~ст.265\~ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, суд, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2024 року у справі № 911/952/22, зазначає наступне. Згідно із ч. 10 ст.\~265\~ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Відповідно до ч. 11 ст.\~265\~ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) зазначено, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України(частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. З огляду на викладене, оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, а позивачем не обґрунтовано доцільності застосування цієї норми, суд не вбачає підстав для її задоволення. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. При зверненні з позовом у позовній заяві позивачем було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн.. Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 10 грудня 2024 року ТОВ «Фінтраст Україна» уклало договір про надання правової допомоги №10/12-2024 з адвокатом Столітнім М.М. та за п. 4.1. вказаного договору сторони погодили, що оплата за надані послуги складається з гонорару (а.с.30-31). Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт №10214 від 12.08.2025 року згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року загальна вартість наданої правової допомоги склала 10000 грн. 00 коп. та включає: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заява про стягнення заборгованості за кредитним договором [PERSON] , складання позовної заяви, подання позовної заяви до суду 10 год. (а.с.15). Відповідно до рахунку на оплату по замовленню № 10214-12/08-2025 від 12.08.2025 року адвокатом Столітнім М.М. отримано від «Фінтраст Україна» 10000 грн. (а.с.31 зворот). Заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу, відповідачем не подана. При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами та клопотання про їх зменшення не подано іншою стороною. Тому відсутні передбачені ст. 137 ЦПК України підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ч.\~1,\~ п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.. На підставі ст. 141 ЦПК України, ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи подання позивачем позову в електронному вигляді з використання підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.. \~

Outcome: approved