Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду посилаючись на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №43 (літ. С) від 21.09.2020 року зареєстрованого в реєстрі за №2783, укладеного із Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, є власником нежилого приміщення №43, літ. С, загальною площею 275,3 кв.м. розташованого у [ADDRESS] . При здійсненні державної реєстрації набутих прав власності, із урахуванням правового статусу об`єкта, за Позивачкою зареєстровано право 4/100 частки у спільній частковій власності. У відомостях, які містяться у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності датою формування 02.12.2020 року, наведено: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 243788465101; складові частини об`єкта нерухомого майна нежитлові будівлі А, С, М, М2, М3; складова частина об`єкта нерухомого майна частина нежитлової будівлі, част. С; загальна площа 4725,3 кв.м.; 4/100 часток нежитлових будівель складаються з нежилого приміщення №43 (літ. С), загальною площею 275, 3 кв.м. Інші частки належать Відповідачам із ідентичним реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 243788465101 на правах приватної спільної часткової власності. Поряд із цим, маючи намір здійснити розпорядження своєю власністю шляхом внесення до статутного фонду суб`єкта господарювання окремим об`єктом власності, Позивачка звернулась до Відповідачів здійснити виділ у натурі часток кожного з них, на яке не отримала згоди. Відсутність виділу частки Позивачки в натурі обмежує останню в праві розпорядження власністю в обсягах, гарантованих цивільним законодавством і провести реєстрацію відокремлених прав, що обумовило відповідне судове звернення. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними в справі доказами, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду пояснення по справі, в яких проти позову заперечує і просить відмовити в його задоволенні з підстав відсутності порушень прав Позивача на вільне розпорядження майном з боку Херсонської міської ради, наполягає на тому, що Позивач не зазначив підстав залучення в якості Відповідача Херсонської міської ради. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини не явки не повідомили. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Позивачці згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №43 (літ. С) від 21.09.2020 року зареєстрованого в реєстрі за №2783, укладеного із Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, належить нежиле приміщення №43 літ.С, загальною площею 275,3 кв.м. розташоване у [ADDRESS] . При здійсненні державної реєстрації набутих прав власності за Позивачкою зареєстровано право 4/100 частки у спільній частковій власності. Як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності оформлених витягом датою формування 02.12.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 243788465101; складові частини об`єкта нерухомого майна нежитлові будівлі А, С, М, М2, М3; складова частина об`єкта нерухомого майна частина нежитлової будівлі, част. С; загальна площа 4725,3 кв.м.; 4/100 часток нежитлових будівель складаються з нежилого приміщення №43 (літ. С), загальною площею 275, 3 кв.м. Як слідує із матеріалів справи інші частки в об`єкті належать Відповідачам із ідентичним реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 243788465101 на правах приватної спільної часткової власності в різних частинах. Відповідачкою [PERSON] судовим рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2021 року по справі №766/3668/21 здійснено виділ у натурі 9/1000 частки з об`єкту нерухомого майна нежитлового приміщення №1а (літ.М2) площею 72,2 кв.м. за адресою [ADDRESS] із спільної часткової власності, згідно із висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки в окремий самостійний об`єкт нерухомого майна та припинено право спільної часткової власності на 9/1000 частки нежитлового приміщення у зв`язку з виділенням частки в натурі. Визнано право власності за нею на виділене майно. Між тим, технічною документацією на частину нежитлової будівлі (технічний паспорт складений Приватним підприємством «Альтернатива - ЦНО» на замовлення Управління комунальної власності Херсонської міської ради 12.08.2020 року), встановлюється, що придбаний Позивачкою об`єкт є об`єктом групи нежитлових приміщень літери «С». Наявність технічної можливості виділу в натурі частки нежитлової будівлі підтверджується висновком судової інженерно-технічної експертизи №09/21 від 09.04.2021 року. Серед іншого, за результатами експертного дослідження встановлено, що оглядом на місці було виявлено, що нежиле приміщення №43 загальною площею 275,3 кв.м. в будівлі літ. С, є окремим, ізольованим. Фактично використовується в якості складського приміщення. Дане приміщення може використовуватися в якості окремого незалежного об`єкту нерухомого майна нежитлове приміщення площею 275,3 кв.м. в будівлі літ. С за адресою: [ADDRESS] . Виділ 4/100 частини в окремий незалежний об`єкт можливий. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відносно існуючих у співвласника правомочностей розпорядження спільним майном, відповідні правові норми встановлені у статтях 364, 367 ЦК України. Так, частинами першою-третьою статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (частина перша статті 183 ЦК України). Аналіз змісту статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України свідчить, що виділ часток (поділ) об`єкту, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання в ізольовані об`єкти, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відповідний підхід до виділу частки у натурі в об`єкті нерухомого майна нежитлового/комерційного призначення, застосований Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №373/275/18 постановою від 16.12.2020 року в якій суд наголосив на тому, що визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частку нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. При оцінці доводів покладених в заперечення представника Херсонської міської ради проти задоволення позовної заяви, суд зважує на те, що Херсонська міська рада залучена в якості Відповідача за позовом на рівні із іншими співвласниками нежитлового приміщення по якому пропонується виділ, адже судове рішення призведе до подальшої зміни частин у спільній частковій власності інших співвласників серед яких є Херсонська міська рада в частині 690/1000 комунального майна у власності. Відтак, встановивши, що позивач бажає виділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та врахувавши наявність технічної можливості такого виділу, є підстави для висновку про можливість виділення Позивачці частини відповідної нежитлової будівлі. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, вважає можливим та необхідним здійснити виділ майна Позивача в натурі саме відповідно до єдиного варіанту технічного виділу, який було запропоновано висновком судової інженерно-технічної експертизи. При цьому, суд ураховує, що такий поділ не потребує здійснень переобладнань, будівельних робіт та відповідає фактичному порядку користування сторонами зазначеним приміщенням. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved