Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18 червня 2002 року між позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб про що відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська був зроблений актовий запис №357. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року по справі №192/1944/20, провадження №2/192/204/21, шлюб розірвано. Від щлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.09.2020 року по справі №199/4023/20 з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12.12.2022 року по справі №199/5482/22 з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей. На даний час, діти досягли повноліття але продовжують навчання на денній формі навчання. Сини проживають разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] . Після досягнення ними повноліття Відповідач ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, а його частину віддати на утримання синів які продовжують навчання. З огляду на викладене позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітніх синів які продовжують навчання на денній формі здобуття освіти. Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20 листопада 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заявву від [PERSON] в якому він зазначив наступне: відповідач вважає що підстави для звернення із даним позовом необґрунтовані а позовні вимоги не підлягають задоволенню оскільки відповідач не здійснює діяльності в якості фізичної особи підприємця оскільки ще у 2022 році припинив підприємницьку діяльність, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис №2002240060004145660 від 29.11.2022 року про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] . Відповідач є головою правління ОСББ «Лисиченко 15» але не отримує доходу за керівництво ОСББ, оскільки відповідно до ст..4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Усі функції з управління та діяльності ОСББ виконуються головою правління на громадських засадах без отримання заробітної плати. Відповідач звертає увагу суду що він не відмовляється від надання матеріальної допомоги синам, але така допомога не може ґрунтуватися на примусовому її стягненні. На думку відповідача факт потреби матеріальної допомоги повинен бути доведений оцінкою сімейного бюджету позивачки але нею ніяких доказів на свою неспроможність утримувати синів не надано. В той же час відповідач є колишнім військовослужбовцем який був призваний на військову службу за мобілізацією з 24.02.2022 року та брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави та був звільнений із лав ЗСУ у зв`язку із необхідністю догляду за хворою матір`ю. Відповідно до розпорядження голови Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради №306-р від 17.07.2024 [PERSON] призначений помічником дієздатної фізичної особи [PERSON] , [INFO] . [PERSON] відповідно до довідки ЛКК №78/4 від 10.07.2024 потребує постійного лікування, яке не входить до програми реімбрусації «Доступні ліки». За віком та станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та піклування. На підставі викладеного відповідач [PERSON] росить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав відзив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як встановлено судом, 18 червня 2002 року між позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб про що відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська був зроблений актовий запис №357. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року по справі №192/1944/20, провадження №2/192/204/21, шлюб розірвано. Від щлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.09.2020 року по справі №199/4023/20 з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12.12.2022 року по справі №199/5482/22 з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей. На даний час, діти досягли повноліття але продовжують навчання на денній формі навчання. Сини проживають разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] . Після досягнення ними повноліття Відповідач ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, а його частину віддати на утримання синів які продовжують навчання. З огляду на викладене позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітніх синів які продовжують навчання на денній формі здобуття освіти. Суд зазначає, що правовідносини по даній справі регулюються ст. 199 СК України, відповідно до якої обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вказані юридичні факти у своїй сукупності утворюють юридичний склад, необхідний та достатній для виникнення аліментного зобов`язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Згідно ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров`я сторін, а також їх матеріальний стан. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку батьків по утриманню повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, те, що відповідач має працездатний вік, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим стягнути щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітніх синів, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 30.10.2025 року і до досягнення синами 23 (двадцяти три) річного віку або закінчення навчання (в залежності від того, яка подія настане раніше). Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 1211 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved