Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

У серпні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.04.2021 року із позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 від всіх видів доходів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 12.02.2024 року і до набуття сином працездатності. Крім того, на утриманні позивача знаходиться ще одна дитина [PERSON] , яка навчається у вищому навчальному закладі «Таврійський національний університет ім. В.І. Вернадського, які позивач матеріально допомагає. Позивач наполягає, що розмір аліментів, які стягуються із нього є надмірним, оскільки загалом він отримує заробітну плату в сумі 18\~920.00 грн, з якої сплачується податок 3405.00 грн, із фактично отриманих 15\~515.00 грн сплачуються аліменти в розмірі 4612.00 грн, залишається 10\~903.00 грн, з яких позивач оплачує комунальні послуги в середньому за місяць 2615.00 грн, залишається 8288.00 грн, з яких на лікування йде 2000.00 грн, відшкодування боргів за лікування батьків 3000.00 грн і залишається 3288.00 грн, що є вкрай мало на інші потреби позивача. \~ \~ \~ \~ Також позивач вказує, що відповідачка отримує на утримання сина-інваліда [PERSON] пенсію в сумі 6767.00 грн, а при визначенні розміру аліментів на утримання його сина-інваліда Золотоніським міськрайонним судом не враховано вкрай тяжке матеріальне становище батька дитини [PERSON] . За цих підстав позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 09.09.2024 року відкрито провадження у даній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом ) сторін та призначено дату судового засідання, які відкладались за клопотаннями як представника позивача, так і за клопотаннями представника відповідача. \~ \~ \~ \~ У судовому засіданні представник позивача адвокат Кривов`яз Я.І. заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав, які вказані у письмовому варіанті, надалі надав суду заяву, в якій просив розгляд справи просив проводити за його відсутності. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача адвокат Сизько Д.Б. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що спір по аліментах розглядався у суді в порядку позовного провадження, а відповідач [PERSON] жодного разу у судові засідання не з`явився. Позивач має можливість сплачувати аліменти у встановленому розмірі, а його син є інвалідом та потербує належної допомоги. Заборгованість за комунальні послуги тягнеться із 2023 року, рішення про стягнення аліментів ухвалювалося у 2024 році і це могло бути враховано при розгляді справи. У подальшому надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено та не заперечується учасниками справи, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю з дитинства першої «А» групи і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батька, що вказано у рішенні Золотоніського міськрайонного суду від 23.04.2024 року. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 23.04.2024 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця з дня пред`явлення позову 12.02.2024 року і до набуття працездатності. Як вбачається з тексту рішення батько дитини (відповідач у справі) надав суду заперечення проти позову у повному обсязі, жодних доказів про те, що має хронічні хвороби та інших утриманців суду не повідомив. Вищевказане судове рішення набрало законної сили 30.05.2024 року. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом ( ч. 4 ст. 82 ЦПК України ). Звертаючись до суду з вищевказаними позовними вимогами про зменшення розміру аліментів, позивач вважає розмір аліментів доволі значним та таким, що підлягає зменшенню, оскільки він не в змозі сплачувати аліменти в такому розмірі, який сплачує на даний час. Після відрахування податків, аліментів та інших витрат, які вказані позивачем, йому залишається 3288.00 грн на придбання харчів та предметів першої необхідності, що само собою, ставить його у скрутне матеріальне становище. Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, тощо. Аналогічне роз`яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, надане судам Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року. Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, для збільшення чи зменшення розміру аліментів достатньо хоча б однієї із вказаних обставин. Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із погіршенням матеріального становища платника аліментів, останній може подати до суду заяву про зменшення розміру аліментів. Таким чином, за наявності відповідних обставин, батько дитини може подати до суду заяву про зменшення розміру аліментів. Слід зазначити, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку, що зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива за обов`язкової сукупності наступних обставин. По-перше, відбулася зміна матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан (зменшився його дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів, чи виникли грошові зобов`язання, які потребують додаткових матеріальних витрат тощо), або змінився сімейний стан (одруження, народження дітей, поява інших утриманців тощо). \~ \~ \~ \~ По-друге, такі зміни у матеріальному стані платника аліментів мають бути істотними. По-третє, вказані обставини мають виникнути виключно після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, оскільки презюмується, що при визначенні аліментів суд встановлює дійсні обставини, в тому числі передбачені ст. 182 СК України щодо наявності утриманців тощо, які необхідні для визначення розміру аліментів. Частиною 4 статті 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позовні вимоги позивача про зміну розміру стягнення аліментів ґрунтуються на тому, що після здійснення всіх витрат з його доходу йому залишається вкрай мала сума на придбання харчів та речей першої необхідності, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Однак, під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Однак, з боку позивача не було надано суду жодного належного та допустимого доказу того, що в нього відбулися зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я та не зазначено інших обставин, які відбулися після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів, що надавало би можливість зменшення розміру аліментів, які були стягнуті судовим рішенням з останнього. Та відповідних доказів, що такі зміни відбулися вже після того, як було ухвалене вищевказане судове рішення позивачем не надано. \~ \~ \~ \~ Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій ( ч. 4 ст. 12 ЦПК України ). Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Також, суд звертає увагу позивача, що відповідно до чинного законодавства прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028.00 гривень, за підрахунками позивача йому залишається для придбання харчів та речей першої необхідності 3288.00 гривень. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. А син сторін по справі є особою з інвалідністю першої групи «А», що потребує й додаткових витрат на його утримання. При цьому позивачем не надано жодного доказу, що на його утриманні перебуває повнолітня донька, яка продовжує навчання, якій він матеріально допомагає. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. У разі відмови в позові - на позивача. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1300.00 грн. Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, не підлягають стягненню і судові витрати з відповідача на його користь. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed