Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

20.09.2024 [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Машкіна В. М., через систему "Електронний суд" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 171 060, 44 грн, недоліки якої були усунуті позовною заявою, поданою суду через систему «Електронний суд» 22.10.2024. Позов мотивовано тим, що позивач мав намір укласти договір купівлі-продажу вживаного автомобіля з [PERSON] . На виконання усних домовленостей з відповідачем, позивач відправив йому підписаний екземпляр договору та здійснив перший платіж відповідно до домовленостей 13.06.2023 у сумі 60\~000, 00 грн на його реквізити. Також, чекаючи поки йому повернуть підписаний екземпляр договору, за усними переговорами здійснив ще один платіж 20.06.2023 в сумі 98\~000, 00 грн на реквізити [PERSON] . Однак, коли здійснював платежі ввів банківський рахунок [PERSON] IBAN [NUMBER] , але помилково вказав прізвище [PERSON] , тобто сплутав дві букви місцями. Однак платіжні інструкції підтверджують що отримувач коштів має код РНОКПП: [NUMBER] та IBAN [NUMBER] . Відповідно до цих даних можливо встановити, що саме [PERSON] отримав кошти від позивача. На час звернення з позовом до суду відповідач так і не підписав і не повернув договір купівлі-продажу автомобіля та не передав сам автомобіль, будь-якої іншої інформації не надав, одночасно, кошти, сплачені позивачем, також не повернув та володіє ними безпідставно. Посилаючись на статті 625, 1212 ЦК України, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь кошти у сумі 171\~060, 44 грн, з яких 158 000, 00 грн (сума боргу), 7 523, 56 грн (інфляційне збільшення), 5 536, 88 грн (3 % річних) та судові витрати. Крім того, позивач просить суд зазначити в рішенні суду про нарахування 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду. Нарахування 3% річних здійснювати за наступною формулою: сума 3% річних = Сх3хД/ 365/100, де: С - сума основного боргу, Д кількість днів прострочення. Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати боржником суми основного боргу , нарахування 3% річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості. Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 20.09.2024 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 23.09.2024. Судом на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 23.09.2024 був направлений запит до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, прізвище якого в позовній заяві було вказано [PERSON] 02.10.2024 судом була одержана відповідь від 01.10.2024 вих. №04/00/011/164685/, що в Реєстрі Вінницької міської територіальної громади відсутня інформація стосовно місця проживання [PERSON] . На запит суду від 14.10.2024 Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в листі від 16.10.2024 вх. №0501.13-663/05.2-24 повідомило, що згідно з наявними обліковими даними місце проживання громадянина [PERSON] зареєстрованим/ знятим із зареєстрованого місця проживання, не значиться. Крім того, 26.09.2024 на запит суду Державна податкова інспекція повідомила, що надати РНОКПП [PERSON] не має можливості з причин: фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати. 17.10.2024 судом відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України з метою визначення підсудності була згенерована відповідь №851951 від 17.10.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, з якої вбачається, що особу за параметрами: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , не знайдено. Ухвалою суду від 17.10.2024 вище зазначена позовна заява залишена без руху. Позивача зобов`язано виконати вимоги п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та надати суду інформацію про зареєстроване місце проживання чи перебування відповідача, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. 22.10.2024 на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначено, що випадково у позовній заяві зроблено помилку у прізвищі відповідача, прізвище вказано - [PERSON] . Справжнє прізвище відповідача [PERSON] , тобто відповідач у цій справі - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), адреса: [ADDRESS] . Інших даних чи документів про відповідача позивач не має. У додатку до заяви про усунення недоліків позивачем надана позовна заява (після виправлення недоліків) з додатками. 23.10.2024 судом була згенерована відповідь №862417 з Єдиного державного демографічного реєстру, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 24.10.2024 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області позовну заяву було залишено без руху повторно. Суд зобов`язав позивача виконати вимоги ч. 1 ст. 177 ЦПК України та надати суду докази надсилання відповідачу [PERSON] копій поданих до суду документів, а саме позовної заяви (після виправлення недоліків) з додатками. 28.10.2024 через систему «Електронний суд» на адресу суду від представника позивача-адвоката Машкіної В. М. надійшла заява про усунення недоліків, в додатках до якої надані докази надсилання копії позовної заяви (після виправлення недоліків) з додатками відповідачу. Ухвалою суду від 30.10.2024 вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження в цивільній справі. Суд постановив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання 20.11.2024 об 11-00. 15.11.2024 від представника позивача-адвоката Машкіної В. М. до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про участь у підготовчому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду. Ухвалою суду від 19.11.2025 у задоволенні заяви було відмовлено у зв`язку з відсутністю вільних майданчиків для бронювання проведення судового засідання в режимі відео конференц зв`язку. 10.12.2024 до суду надійшло аналогічне клопотання, яке було задоволене ухвалою від 12.12.2025. 22.10.2024 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача про витребування інформації про власника банківського рахунку [NUMBER] від АТ "АКЦЕНТ-БАНК"; 18.11.2024 надійшов додаток до клопотання про витребування доказів. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2024 клопотання задоволено 13.01.2025 на адресу суду на виконання вимог ухвали суду від 23.12.2025 надійшли письмові докази. Підготовчі засідання у справі також призначались та проводились 04.02.2025, 01.04.2025, 13.05.2025, 20.05.2025. Ухвалою суду від 20.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 02.07.2025 об 11 год. 00 хв. Судові засідання у справі призначались та проводились 02.07.2025, 07.08.2025, 13.10.2025, 19.11.2025. 16.10.2025 від представника позивача адвоката Мовчанюк Н. П. до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2025 було задоволено клопотання про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участі адвоката Мовчанюк Н. П. В судові засідання відповідач [PERSON] не з`явився, неодноразово викликався до суду; про дату, час та місце слухання справи був повідомлений відповідно до вимог законодавства, ухвали суду та судові повістки направлялись відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Кореспонденція суду повернулась з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 156-157, 172-173, 200-201, 127-128). Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, інші заяви та клопотання від відповідача суду не надійшли. Судом постановлено ухвалу про розгляд справи у відсутність відповідача. 07.08.2025 в судовому засіданні представник позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, вказані в позовній заяві, фактичні обставини викладені в ній та просила суд її задовольнити. Пояснила суду, що між позивачем та відповідачем була усна домовленість про укладення договору-купівлі продажу автомобіля. Позивач перерахував кошти відповідачу двома платежами. Перший платіж на суму 60\~000, 00 грн, другий 98\~000, 00 грн. Позивач не отримав від відповідача, ані автомобіль, ані назад кошти. [PERSON] 13.06.2023 було направлено відповідачу за адресою: [ADDRESS] , письмовий договір в двох екземплярах. Предметом договору є купівля вживаного автомобіля, його характеристики були визначені в договорі. Представник не може сказати, яка модель та марка автомобіля була вказана в договорі, оскільки не володіє цією інформацією. В договорі був викладений графік платежів і в ньому були вказані суми, які позивачем були сплачені. Представник позивача просить позов задовольнити в повному обсязі, стягнути кошти як безпідставно набуте майно. Суд, дослідивши подані позивачем заяви по суті спору, письмові докази по справі, встановив фактичні обставини, яким відповідають цивільні відносини щодо безпідставного набуття майна, які регулюються ст. 1212 ЦК України, та дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.3045186944.1 від 13.06.2023 [PERSON] [PERSON] (код отримувача [NUMBER] ), поповнено картковий рахунок [NUMBER] на суму 60\~000, 00 грн; призначення платежу: кошти за авто за рахунок власних коштів (а. с. 16). Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.3058486107.1 від 20.06.2023 [PERSON] [PERSON] (код отримувача [NUMBER] ), поповнено картковий рахунок [NUMBER] на суму 98\~000, 00 грн; призначення платежу: кошти за авто за рахунок власних коштів (а. с. 15). З листа АТ «АКЦЕНТ - БАНК» від 31.12.2024 №20.1.0.0.0/7-20241230/0206 вбачається, що рахунок [NUMBER] належить [PERSON] (а. с. 126). \~ \~ \~ \~З Відповіді №862417 від 23.10.2024, згенерованої судом з Єдиного державного демографічного реєстру слідує, що РНОКПП [PERSON] [NUMBER] (а. с. 62). Позивач, відповідно до наданої суду вимоги та доказів її направлення, 14.09.2024 звертався до відповідача з вимогою про повернення безпідставно отриманих коштів у сумі 158\~000, 00 грн (а.с.12-13). У вимозі позивач вказує, що до моменту її направлення договір купівлі-продажу автомобіля між сторонами не укладено, автомобіль йому не переданий, будь-яка інформація від відповідача позивачу не надана. Відповідно до детального розрахунку заборгованості, виконаного позивачем, інфляційне збільшення в сумі 7 523,56 грн нараховано з урахуванням індексів інфляції з липня 2023 по липень 2024 року включно; 3% річних нараховані за період з 21.06.2023 по 31.12.2023 в сумі 2\~519, 34 грн та за період з 01.01.2024 по 20.08.2024 в сумі 3\~017, 54 грн, всього 5\~536, 88 грн. Загальна заборгованість з урахуванням суми боргу 158 000, 00 грн становить 171\~060, 44 грн (а. с. 5, 5 зворот). Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83\~ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга статті 1212 ЦК України). Аналіз статті 1212\~ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 910/1238/17. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Вирішуючи спір по суті суд виходить з того, що ст.\~1212\~ЦК України застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Отже, правила ст.1212 ЦК України можуть бути застосовані до врегулювання відносин між сторонами. Наданими позивачем суду доказами підтверджується, що між сторонами була домовленість про укладення договору купівлі-продажу автомобіля, на виконання якої ним сплачені кошти відповідачу. Однак укладеного сторонами договору купівлі-продажу автомобіля матеріали справи не містять. Відповідачем не надані суду письмові докази, які підтверджують повернення коштів позивачу. Отже, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 158\~000, 00 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі; з вище наведеного вбачається, що у відповідача відсутня правова підстава для одержання спірних коштів, а отже виникло та існує кондикційне зобов`язання, тобто зобов`язання повернути безпідставно набуті грошові кошти позивачу. Щодо стягнення інфляційного збільшення та 3% річних суд зазначає таке. Відповідно до\~ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд перевірив вище зазначений розрахунок позивача, вважає означений розрахунок правильним, а тому вбачає підстави для задоволення позову в цій частині. Щодо вимоги про зазначення в рішенні суду про нарахування 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду суд зазначає таке. Відповідно до частин десятої та одинадцятої статті 265\~ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Як зазначено в частинах одинадцятій та дванадцятій статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку. Правовий висновок щодо застосування вище зазначених норм законодавства викладений в постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 203/1330/20 (провадження № 61-8410св21). Отже, позов в цій частині також підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнутий судовий збір в сумі 1 370, 00 грн, оплата якого позивачем підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3840802734.1 від 22.08.2024 (а.с.14).

Outcome: approved