Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

04 вересня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 19 вересня 2009 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №2485. В обґрунтування позовної заяви зазначала про те, що останнім часом відносини між подружжям почали погіршуватись. Внаслідок протилежних погляді на життя в їхніх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, що вплинуло на їхні сімейні стосунки, та призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного. Ними не ведеться спільне господарство та не підтримуються подружні відносини. Шлюб носить формальний характер і подальше перебування у формальному шлюбі суперечить інтересам позивачки. Примирення між ними не можливе. В позовній заяві позивачка зазначила, щоб розгляд справи проводити без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, час та дату розгляду справи. Відзив відповідачем до суду подано не було. Разом з тим, в матеріалах справи міститься достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, відтак, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~\~ Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 04 вересня 2025 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №2485. У шлюбі народилося двоє дітей, дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду цивільної справи встановлено, що у подружжя спільне життя не склалося, шлюб існує формально. Сторони не ведуть спільного господарства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, цей шлюб слід розірвати.

Outcome: approved