Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. В позовній заяві зазначив, що рішенням виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м.Полтави №81 від 16.02.1993 року було створено автоколектив «Ластівка-2» з розташуванням по [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради №52 від 12.02.2002 року, враховуючи необхідність впорядкування, обліку виділених земельних ділянок під будівництво (встановлення) гаражів та контролю за санітарним станом автоколективів в районі, президії громадської організації «Автомотоспілка» Київського району м.Полтави надано повноваження з ряду питань: видача громадянам направлень в автоколективи згідно з рішенням виконавчого комітету про виділення земельних ділянок для встановлення, будівництва, реєстрації гаражів; підготовка ордерів на побудовані гаражі та видача ордерів після переоформлення; підготовку матеріалів та проектів розпоряджень райвиконкому про дозвіл на переоформлення ордерів на гаражі в автоколективах, контроль за санітарним станом в автоколективах згідно нормативних документів та плану президії «Автомотоспілки» Київського району м.Полтави. 23 травня 2008 року позивачу було видано ордер на заняття гаража (боксу) № [NUMBER] в гаражному автоколективі «Ластівка-2» Київського району м.Полтави. Згідно технічного паспорту від 28 січня 2025 року на гараж № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: м.Полтава, вулиця Петра Дорошенка, 15, гараж побудовано в 1993 році, фундамент -залізобетонні блоки, стіни - цегла, покрівля - руберойд, перекриття\~залізобетонні плити, підлога\~п/ц стяжка, загальна площа гаража 21,9 кв.м. Відповідно до висновку експерта №18 від 27 лютого 2025 року за результатами експертного будівельно-технічного дослідження, виготовленого на його замовлення, конструктивна система, об`ємно-планувальне рішення, санітарно-гігієнічні умови, пожежна безпека та інженерне обладнання гаража, розташованого за адресою: [ADDRESS] відповідають вимогам будівельно-технічних норм, що діють на території України та висуваються до гаражів. 12.02.2025 позивач звернувся до ЦНАПу для подачі декларації про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (ССІ), однак йому було відмовлено у внесенні відомостей в систему через відсутність документів на початок будівельних робіт та відсутність проектної документації. Відтак, державна реєстрація права власності на гараж неможлива без звернення до суду та визнання права власності на майно в судовому порядку. Тому позивач просив суд визнати за [PERSON] право власності на гараж № [NUMBER] з погребом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 21,9 кв.м. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали. Відповідач надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив (а.с. 53-55). У відзиві зазначив, що відповідач проти позову заперечує. Посилався на те, що існуюча судова практика вимагає від позивача попереднього звернення до органу державного архітектурно-будівельного контролю для введення об`єкта в експлуатацію у встановленому законом порядку, перед зверненням до суду з позовом про визнання права власності на відповідний об`єкт. Відповідно до матеріалів справи, позивач звернувся до ЦНАПу для подачі декларації про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1); отримав відмову у внесенні відомостей через відсутність документів на початок будівельних робіт та відсутність проектної документації. У позивача відсутні як документи, які надають право виконувати будівельні роботи, так і документи, що засвідчували б прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, наявність яких вимагається статтями 27, 29-31, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Законодавством не передбачено можливості звернення до суду з вимогою про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, який не прийнято встановленому законом порядку до експлуатації. У такому випадку об`єкт незавершеного будівництва ще не набув статусу нерухомого майна як об`єкта цивільного права. Позивачем не надано жодних правовстановлюючих документів на підтвердження його права власності або права користування земельною ділянкою під самочинно збудованим гаражем; також у справі відсутні належні докази на підтвердження такого права і в автоколективу "Ластівка-2", з огляду на що відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог. Тому в задоволенні позову просив відмовити (а.с.58-60). Третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування України надала письмові пояснення щодо позову, у яких зазначила, що як вбачається з позовної заяви, [PERSON] в 23.05.2008 отримав ордер №2221 на зайняття гаража (боксу) № [NUMBER] в гаражному автоколективі «Ластівка-2», в м. Полтава вул. Петра Дорошенка, 15, виданим виконавчим комітетом Київської районної ради м. Полтави, Автомоспілкою Київського району м. Полтави. Згідно технічного паспорту, гараж № [NUMBER] побудовано у 1993 році. Однак, відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної Ради народних депутатів м. Полтави від 16.02.1993 №81 було створено автоколектив «Ластівка-2» та розміщено тимчасові споруди металевих гаражів по [ADDRESS] . Тобто відповідно до зазначеного рішення за вказаною адресою мали розміщуватися тимчасові металеві гаражі. Будівництво капітальних гаражів, тобто таких, що мають фундамент і не є тимчасовими спорудами, потребує оформлення будівельного паспорта та повідомлення відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю. Позивачем не надано жодних доказів, що земельна ділянка на якій розміщено гараж № [NUMBER] належить йому на праві власності/ користуванні. Тобто, використання Позивачем без відповідних правових підстав частини земельної ділянки, є порушенням земельного законодавства та порушує право власності щодо володіння та розпорядження майном. Органом місцевого самоврядування рішення про надання земельної ділянки автогаражному колективу « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , у власність або в користування не приймалося. Таким чином, за відсутності рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, позивач не має права використовувати земельну ділянку, за відсутності документів, які підтверджують право користування земельною ділянкою. Державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття речових прав на нерухоме майно (постанова Верховного Суду від 24.01.2020 у справі №910/10987/18). За правилами статті 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивачем в позовній заяві не вказано, які саме його порушені права як умовного власника спірних об`єктів відповідачем він намагається відновити подавши даний позов, що і не могло бути вказано, оскільки власності на спірні об`єкти позивач не набував, не набув на даний час, а намагається набути за рішенням суду. Отже відсутні і підстави для визнання права власності на спірні об`єкти за позивачем і в порядку вказаних статей. Зважаючи на вказане, відсутні підстави для задоволення позову (а.с.67-71). Третя особа Київська районна в місті Полтаві рада письмових пояснень щодо позову не надала. Інші заяви по суті справи та клопотання від учасників справи до суду не надходили. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, уповноваживши адвоката Євстафієву О.Б. представляти його інтереси в суді. Представник позивача Євстафієва О.Б. звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги вона підтримує. Представник відповідача Полтавської міської територіальної громади Вусик М.Ю. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Державної інспекції архітектури та містобудування України Лісова Н.Ш. в тексті письмових пояснень звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Третя особа Київська районна в місті Полтаві рада, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Судове засідання в даній справі, в яке не з`явились учасники справи, судом було призначено на 26.11.2025 року. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення в даній справі складено 28 листопада 2025 року. Тому датою ухвалення даного рішення судом зазначено 28 листопада 2025 року. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Київської районної Ради народних депутатів м. Полтави від 16 лютого 1993 року №81 створено автоколектив «Ластівка-2» та розміщено його по [ADDRESS] (а.с. 26, зворот). 23 травня 2008 року [PERSON] Автомотоспілкою Київського району м. Полтави видано ордер №2221 на право зайняття гаража (боксу) № [NUMBER] в гаражному автоколективі «Ластівка-2» Київського району м. Полтави (а.с. 10, 24). Підставою для видачі ордера у тексті контрольного талону до нього вказано рішення виконкому Київської районної ради м. Полтави від 12.02.2002 №52. Зазначеним рішенням виконкому Київської районної ради м. Полтави від 12.02.2002 №52 президії громадської організації «Автомотоспілка» Київського району м.Полтави надані повноваження з таких питань: видача громадянам направлень в автоколективи згідно з рішенням виконкому про виділення земельних ділянок для встановлення, будівництва, реєстрації гаражів, підготовка ордерів на побудовані гаражі та видача ордерів після переоформлення, підготовку матеріалів та проектів розпоряджень райвиконкому про дозвіл на переоформлення ордерів на гаражі в автоколективах, контроль за санітарним станом в автоколективах згідно нормативних документів та плану президії «Автомотоспілки» Київського району м.Полтави (а.с. 25). Розпорядженням голови обласної державної адміністрації «Про перейменування топонімічних назв, демонтаж меморіальних дошок та зображень комуністичної символіки у м. Полтава» №207 від 20.05.2016 вул. Островського перейменовано на вул. Петра Дорошенка. Згідно технічного паспорту на гараж № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: м.Полтава, вулиця Петра Дорошенка, 15 від 28 січня 2025 року, гараж побудовано в 1993 році, фундамент -залізобетонні блоки, стіни - цегла, покрівля - руберойд, перекриття\~залізобетонні плити, підлога\~п/ц стяжка, загальна площа гаража 21,9 кв.м. (а.с. 22-24). Відповідно до висновку експерта №18 від 27 лютого 2025 року за результатами експертного будівельно-технічного дослідження на замовлення [PERSON] , виготовленого судовим експертом Федоровим Д.Ф., конструктивна система, об`ємно-планувальне рішення, санітарно-гігієнічні умови, пожежна безпека та інженерне обладнання гаража, розташованого за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] відповідають вимогам будівельно-технічних норм, що діють на території України та висуваються до гаражів (а.с. 18-24). 12.02.2025 позивачем подано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (ССІ) (а.с. 27-36). Але йому відмовлено у внесенні відомостей в систему (а.с. 37). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. При цьому доказів того, на якому правочині позивач за його твердженням набув право власності на спірний гараж, до матеріалів справи доказів ним не надано. Позивач не придбав цей гараж за цивільно-правовою угодою, не успадкував, не одержав у власність внаслідок акту приватизації, тощо. Згідно ч. 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З матеріалів справи також вбачається, що позивач не здійснював будівництво цього гаража, оскільки гараж збудовано у 1993 році, а позивачу лише у 2008 році надано ордер на право зайняття вже збудованого гаража. Посилання позивача на норми права, що регулюють визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва суд відхиляє. Так, частинами 1, 2\~статті 376 ЦК України\~передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частиною 3\~статті 376 ЦК України\~встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою,\~яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Але наявними в справі доказами не підтверджується той факт, що будівництво здійснювалось позивачем, якому лише у 2008 році видано ордер на право зайняття цього гаража. Також зі змісту ч. 3 ст. 376 ЦК України вбачається, що право власності на самочинне будівництво може бути визнано за умови відведення для цієї мети в установленому порядку забудовнику земельної ділянки або якщо особа, яка здійснила таке будівництво, отримає в установленому порядку земельну ділянку, розташовану під збудованим нерухомим об`єктом, з таким цільовим призначенням, яке передбачає можливість будівництва на ній відповідного об`єкту, а також за умови відсутності заперечень з боку власника земельної ділянки (частина 4\~статті 376 ЦК України) та відсутності порушення в результаті самочинної забудови прав інших осіб. Не допускається набуття права власності на споруджені об`єкти нерухомого майна особою, яка не має права власності або такого іншого речового права на земельну ділянку, що передбачає можливість набуття права власності на будівлі, споруди, розташовані на відповідній ділянці. Виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди право власності на об`єкт нерухомого майна набуває той, хто має речове право на земельну ділянку, про що вказано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі №910/2861/18 (пункти 92-94), від 20.07.2022 року у справі №923/196/20 (пункт 35). Позивачем не надано суду доказів належності йому, автоколективу «Ластівка-2» земельної ділянки, на якій розміщене самочинне будівництво, надання відповідного погодження на розміщення гаражу на земельній ділянці комунальної власності. За повідомленням Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради за вих. №01-02-01-12/221/246 від 13.02.2025 повідомило, розпорядженням голови обласної державної адміністрації «Про перейменування топонімічних назв, демонтаж меморіальних дошок та зображень комуністичної символіки у м. Полтава» №207 від 20.05.2016, вул. Островського перейменовано на вул. Дорошенка; нумерація будинків не змінювалася. В Управлінні відсутня інформація щодо розпорядчих документів органів місцевого самоврядування м. Полтави, якими б гаражам Автоколективу «Ластівка-2» надавалася адреса м. Полтава, вул. Островського, 13 (вул. Петра Дорошенка, 13) гараж № [NUMBER] або м. Полтава, вул. Островського, 15 (вул. Петра Дорошенка, 15) гараж № [NUMBER] та інформація щодо оформленого колективом права на земельну ділянку відповідно до чинного законодавства України. Згідно до довідки про земельні ділянки, які знаходяться у користуванні підприємства Автогаражний колектив «Ластівка-2» (додаток, затверджений рішенням міськвиконкому від 22.11.00 № 327), колективом подавалась інформація про перебування у розпорядженні земельної ділянки площею 824 кв. м., за адресою [ADDRESS] , підстава рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 16.02.1993 «Про створення автоколективу Ластівка-2». Вказана ділянка не є сформованою, відповідно до статті 79-1 ЗК України (а.с. 40). За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити за їх безпідставністю.

Outcome: dismissed