Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №459371175 від 28.10.2021 року у розмірі 35583,36 грн., та судові витрати у справі. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , укладений кредитний договір №459371175 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надав відповідачеві кредит у сумі 8500 грн., строком на 15 днів, тобто до 28 листопада 2021 року, зі сплатою відсотків за користування 722,70% річних, що становлять 3,65% в день від суми кредиту за час користування «дисконтна процентна ставка». Зі сплатою відсотків за користування 722,70%річних, що становить 1,98% в день за користування «дисконтна процентна ставка». Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 35583,36 грн. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. Надалі ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод, згідно з якими строк дії договору було продовжено, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право грошової вимоги відповідача. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024 року, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 35583,36 грн. 29.05.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №29/05/25-Е відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №459371175 від 28.10.2021 року. Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого виникла заборгованість за кредитом у розмірі 35583,36 грн, яка складається з: заборгованість по кредиту 8499,30 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам 27084,06 грн. Зазначену суму, а також судові витрати та витрати на правову допомогу позивач просить стягнути з відповідача. Відповідачем відзиву не надано. Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2025 року справу прийнято до свого провадження та справу призначено до розгляду у спрощеному провадженні з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.\~280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , укладений кредитний договір №459371175 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надав відповідачеві кредит у сумі 8500 грн., строком на 15 днів, тобто до 28 листопада 2021 року, зі сплатою відсотків за користування 722,70% річних, що становлять 1,98% в день від суми кредиту за час користування «дисконтна процентна ставка». Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, перерахувавши 28 жовтня 2021 року позичальнику [PERSON] на її картковий рахунок грошові кошти у розмірі 8500 грн., що підтверджується довідками про проведення операції по перерахуванню коштів. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості, вбачається, що відповідачем за кредитним договором №459371175 від 28 жовтня 2021 року не в повному обсязі сплачувалися платежі, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у розмірі 35583,36 грн, яка складається з: заборгованість по кредиту 8499,30 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам 27084,06 грн. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. Надалі ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод, згідно з якими строк дії договору було продовжено, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право грошової вимоги відповідача. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024 року, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 35583,36 грн. 29.05.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №29/05/25-Е відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №459371175 від 28.10.2021 року. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Укладення договору в електронній формі між сторонами підтверджується також Візуальною формою послідовності дій Клієнта [PERSON] а також ознайомлення відповідача з усіма істотними умовами отримання кредиту, встановленими договором, підписаним сторонами, а отже у відповідності до приписів статей\~6,\~627 ЦК України\~та статей\~11,12 Закону України «Про електронну комерцію», укладений між позивачем та відповідачем електронний договір №959283721 від 04 лютого 2022 вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом ст.ст.\~526,\~615 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки\~ст. 629 ЦК України\~встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Згідно ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання ним належним чином зобов`язань за кредитним договором. Також суд приймає до уваги той факт, що кредитор звертався до позичальника з вимогою про сплату заборгованості, яка відповідачем залишилась проігнорована. Доказів сплати відповідачем суми заборгованості за кредитним договором суду не надано, внаслідок чого суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у виді тіла кредиту та відсотків. Аналізуючи вищевикладене,\~ураховуючи установлені\~судом обставини,\~дослідивши та\~оцінивши зібрані\~у справі\~докази,\~які свідчать\~про наявність\~у відповідача\~боргу перед\~позивачем на\~час розгляду\~справи та\~перевіривши правильність\~розрахунку заборгованості\~за тілом\~кредиту та\~процентами,\~суд дійшов\~до висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~а саме\~з відповідача,\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню заборгованість\~ 35583,36 грн, яка складається з: заборгованість по кредиту 8499,30 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам 27084,06 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. Щодо витрат на правову допомогу суд приходить до наступних висновків. Стаття 59 Конституції гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За результатами розгляду справи,\~витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Зокрема, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджуються здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України). При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав суду договір про надання правничої допомоги від 29 травня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг, в якому зазначено, що оплата послуг адвоката становить 7000 грн.. Враховуючи умови договору про надання правової допомоги, складність справи, час, витрачений адвокатом та обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає за доцільне вимоги в цій частині задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved