Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

І. Зміст позовних вимог Позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС»)звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Договором позики № 76142531 від 01.01.2024 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 01.01.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (первісний кредитор) та відповідачем було укладено Договір позики № 76142531 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання Договору відповідачу була надана позика у сумі 6500,00 грн строком на 30 днів. Первісний кредитор свої зобов`язання виконав, перерахувавши кошти на картку Відповідача. 22.05.2024 року між первісним кредитором та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (Позивач) було укладено Договір факторингу №01.02-14/24, відповідно до умов якого право вимоги за Договором позики № 76142531 перейшло до Позивача. Відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань, не повернувши суму позики та не сплативши відсотки за користування. Загальна сума заборгованості станом на дату подання позову складає 22 343,75 грн, з яких: 6 500,00 грн - заборгованість за основним боргом (тіло позики); 15 843,75 грн - заборгованість по відсотках. 0,00 грн - пеня. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 серпня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 01.01.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] було укладено Договір позики № 76142531. Договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями, що відповідно до ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Акцепт пропозиції (оферти) відповідач здійснив шляхом введення одноразового ідентифікатора надісланого на його номер телефону, що є електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За умовами договору, первісний кредитор передав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 500,00 грн на строк 30 днів, шляхом їх перерахування на банківський рахунок відповідача. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання виконало, надавши відповідачу грошові кошти. 22.05.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (Позивач) укладено Договір факторингу №01.02-14/24, відповідно до якого право вимоги за Договором позики № 76142531 перейшло до позивача. Відповідач, порушивши умови Договору позики та вимоги чинного законодавства, не повернув основну суму позики та не сплатив нараховані відсотки. Згідно з розрахунком позивача, заборгованість станом на дату подання позову становить: Основний борг (тіло позики): 6 500,00 грн; Відсотки за користування: 15 843,75 грн; Загальна сума заборгованості: 22 343,75 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» є обґрунтованими та підтвердженими наявними у матеріалах справи доказами. Відповідач не надав будь-яких доказів на спростування позовних вимог або їх заперечення. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved