Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивач просить стягнути з Відповідачки заборгованість за Кредитним договором № 1428523792889 від 11.10.2024 року у розмірі 31 010,20 грн. Обґрунтовує позов тим, що 11.10.2024 року між сторонами було укладено Кредитний договір № 1428523792889, відповідно до якого Відповідачка отримала кредит у розмірі 7 500,00 грн на 120 днів (з 11.10.2024 по 08.02.2025). Кошти були перераховані на картковий рахунок Відповідачки того ж дня о 09:43. Відповідачка зобов`язалася здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку та умов Договору. Позивач стверджує, що Відповідачка не повернула своєчасно кошти, порушивши умови, у зв`язку з чим виникла заборгованість, загальна сума якої станом на 01.07.2025 року становить 31 010,20 грн, зокрема: заборгованість за кредитом - 7 500,00 грн; заборгованість за відсотками - 8 510,20 грн; штраф - 15 000,00 грн. Також Позивач просить стягнути з Відповідачки судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3 028,00 грн та витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 10 600,00 грн. Відповідачка [PERSON] , в особі представника [PERSON] , подала Відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позову та не визнає жодного зобов`язання за вищевказаним кредитним договором. Зазначає, що Позивач не надав необхідних доказів, які б підтверджували: справжність підпису Відповідача в електронній формі; факт отримання Відповідачем усіх істотних умов договору; факт отримання всіх додатків до договору, зокрема Графіку платежів; не підтверджує розрахунки заборгованості. Крім того, Відповідачка покликається на порушення Позивачем вимог законодавства, що ставить під сумнів законність самого Договору, зокрема: не надав, оскільки не сформував відповідно до вимог цивільного законодавства та законодавства про фінансові послуги, всі істотні умови договору. Також Відповідачка заперечує належне укладення Договору шляхом використання електронних підписів, посилаючись на умовність підпису та вимоги Закону України «Про електронні довірчі послуги». Ставить під сумнів право Позивача надавати кредитні послуги, зазначаючи, що він не надав доказів своєї правосуб`єктності та наявності ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг. Навіть припускаючи дійсність боргових зобов`язань, Відповідачка категорично заперечує проти суми штрафних санкцій. Вказує, що штраф у розмірі 15 000,00 грн більше ніж удвічі перевищує отриману суму кредиту (7 500,00 грн). Посилаючись на норми законодавства про захист прав споживачів, Відповідачка стверджує, що сукупна сума неустойки (штраф, пеня) не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем. Таким чином, максимально можлива сума штрафу не може бути більшою, ніж 3 750,00 грн (половина від 7 500,00 грн). Позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно з пунктом шостим частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Водночас одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 9 Закону «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Цією ж правовою нормою визначено зміст вказаної інформації (умови кредиту: тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, мета та спосіб отримання, тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, види забезпечення за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту тощо), порядок ознайомлення з нею споживача, форму надання такої інформації (паспорт споживчого кредиту) та термін її актуальності. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця, з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту (частина друга статті 9 Закону «Про споживче кредитування»). Тобто інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту), є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На обґрунтування позовних вимог Позивачем долучено: 1) паспорт кредиту до Договору № 1428523792889, в якому зафіксовані ключові характеристики кредиту, зокрема базова процентна ставка - від 355,41% до 361,35% річних і реальна річна процентна ставка - від 2159,63% до 2670,76%, а також підтвердження отримання споживачем інформації щодо можливих наслідків невиконання зобов`язань, персональні дані Відповідачки та її електронний підпис - одноразовий ідентифікатор V5V7F1; 2) анкету-заяву на отримання кредиту, що містить вичерпні персональні дані Відповідачки [PERSON] , що ідентифікують її як сторону Договору; 3) укладений між сторонами 11 жовтня 2024 року о 09 годині 39 хвилин Договір про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» № 1428523792889, за умовами якого: - кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором; - сума кредитного ліміту складає: 7500 грн. 00 коп. (Сім тисяч п`ятсот гривень нуль копійок); - строк кредитування: 120 днів з 11.10.2024 по 08.02.2025; - позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю 08.02.2025 р. або достроково; - позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у Графіку платежів (додаток 1), протягом дії кредиту; - дисконтна процентна ставка становить 0,693% (Нуль цілих шістсот дев`яносто три тисячні) від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно; - базова процентна ставка складає 0,99% (Нуль цілих дев`яносто дев`ять сотих) від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення Кредиту. Загальні витрати за кредитом: 8544,45 гривень; - орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання Договору становить: 2159,63%. Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладання Договору становить 16044,45 гривень; - денна процентна ставка становить 0,94938%. 0,94938% = (8544,45/7500 грн. 00 коп.)/120?100%; - проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування Кредитом, з дня видачі Кредиту до дати фактичного повного повернення Кредиту, протягом строку визначеного Договором; - позичальник підтверджує, що повідомлений Кредитодавцем та розуміє, що згідно Закону України «Про платіжні послуги» від 30.06.2021 року № 1591-IX, переказ виконується протягом операційного дня та/або у відповідності до правилами платіжних систем у зв`язку з чим, строк фактичного зарахування коштів може бути іншим ніж дата здійснення платежу Позичальником, що може спричинити прострочення виконання грошових зобов`язань Позичальника за цим Договором; - у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим Договором сума кредиту за яким не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу в наведеному у Договорі порядку; - у будь-якому разі сукупна сума неустойки (штрафу) та інших платежів, що підлягають сплаті Позичальником за порушення виконання його зобов`язань на підставі цього Договору, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної Позичальником за цим Договором, і не може бути збільшена за домовленістю Сторін; 3) графік платежів, який є невід`ємною частиною Договору, де деталізовано розмір щомісячних або періодичних платежів, дати внесення платежів, що фіксує конкретні зобов`язання Відповідача за строками погашення кредиту та процентів; 4) згоду на взаємодію з третіми особами при врегулюванні проблемної заборгованості; Всі зазначені документи (Анкета-Заява, Договір, Графік платежів і Згода) містять повні та детальні реквізити Відповідачки [PERSON] , включаючи її РНОКПП: [NUMBER] , паспортні дані (серія [NUMBER] , виданий 13.06.1996), адресу реєстрації/проживання ( [ADDRESS] ), телефон: [NUMBER] ; еmail: [INFO] , номер картки Позичальника [NUMBER] , кодову комбінацію символів G8J9Z7 (Електронний підпис). 5) договір № M1805/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», що підтверджує механізм технічного обслуговування переказів коштів; 6) довідку про переказ коштів від ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», яка підтверджує успішність операції переказу коштів 11.10.2024 року; 7) довідку про ідентифікацію, видану ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ", яка підтверджує перерахування кредитних коштів у сумі 7 500,00 грн клієнту [PERSON] на номер картки [NUMBER] ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", транзакцією № 1490211321, проведеною 11.10.2024 року о 09:43:05; 8) розрахунок заборгованості, виконаний Позивачем станом на 01.07.2025 року, згідно з яким загальна сума заборгованості становить 31 010,20 грн і складається з тіла кредиту (основний борг) - 7 500,00 грн, відсотків - 8 510,20 грн, штрафу - 15 000,00 грн. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення Відповідачки, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд встановив, що відносини між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України (ЦК України) про договір позики та кредитний договір (ст. 1046, 1054), Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про споживче кредитування», оскільки Відповідачка є споживачем фінансових послуг. Позивач долучив до матеріалів справи пакет документів щодо Договору кредиту № 1428523792889, який містить анкету-заяву та індивідуальну частину Договору, підписані електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора (G8J9Z7). Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) іншою стороною. Згідно з ч. 6 ст. 3 Закону «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором є цілком припустимим для підтвердження волевиявлення сторін і прирівнюється до власноручного підпису. Досліджені документи містять повні ідентифікаційні дані Відповідача (РНОКПП [NUMBER] , паспортні дані, адресу, телефон, еmail), а Довідка про ідентифікацію підтверджує переказ кредитних коштів (7 500,00 грн) саме на картковий рахунок, асоційований з цими даними, 11.10.2024 року о 09:43:05. Доводи Відповідача про недоведеність належного укладення договору та сумнів щодо справжності підпису є безпідставними. Сукупність наданих Позивачем доказів достатньо доводить факт акцепту оферти Відповідачкою та належне укладення кредитного договору в електронній формі. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання. Суд бере до уваги, що Паспорт кредиту фіксує реальну річну процентну ставку (РРПС) у розмірі від 2159,63% до 2670,76% річних. Закон України «Про споживче кредитування» не встановлює максимального розміру процентної ставки чи РРПС, залишаючи це на розсуд сторін (принцип свободи договору). Однак, вчинення правочину не може суперечити засадам добросовісності та розумності. Високий, з погляду Відповідачки, розмір РРПС та відсотків, встановлений у договорі, не є безумовною підставою для визнання договору недійсним чи відмови у позові, за умови, що ця ставка була повідомлена споживачу до укладення договору (ст. ст. 9, 12 Закону «Про споживче кредитування»). Оскільки Позивачем надано Паспорт кредиту, в якому РРПС чітко зазначена, суд вважає, що Відповідачка була належним чином поінформована про вартість кредиту та взяла на себе ці ризики. Отже, нарахування процентів у розмірі 8 510,20 грн є обґрунтованим. Позивач також вимагає стягнення з Відповідачки штрафу за неналежне виконання зобов`язань за Договором кредиту в розмірі 15 000,00 грн. Проте, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на це позовні вимоги в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Таким чином, з Відповідачки на користь Позивача підлягає стягненню заборгованість на кредитом у сумі 16 010,20 грн (7 500 + 8 510,20). Ухваливши рішення по суті справи суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України, згідно з частиною першою якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028 грн. Позивачем було понесено витрати на сплату судового збору в розмірі 3 028,00 грн. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову (31 010,20 : х 100 = 51,63 %), з Відповідачки на користь Позивача підлягають стягненню 1 563,35 грн судового збору (51,63 : 100 х 3 028). Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 600,00 грн. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, витрати на правничу допомогу адвоката відносяться до судових витрат. Для стягнення таких витрат сторона повинна довести їх розмір та факт понесення (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження цієї вимоги Позивачем надано: - копію Договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та Адвокатським бюро «Грушевий Ю.В.»; - акт виконаних робіт від 26.06.2025 року, який фіксує перелік наданих послуг (включно з підготовкою та поданням позовних матеріалів) та встановлює вартість наданих послуг у розмірі 10 600,00 грн; - платіжне доручення, що підтверджує фактичну оплату зазначеної суми Позивачем на користь Адвокатського бюро; - ордер на надання правничої допомоги, що підтверджує повноваження адвоката Грушевого Ю. В. на представництво інтересів Позивача саме в Мукачівському міськрайонному суді. Оцінюючи розмір витрат, суд виходить із принципу розумності та співмірності. Водночас зауважує, що за усталеною судовою практикою суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони (постанови Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2018 р. у справі № 922/445/19 та Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц). У розглядуваній справі Відповідачка жодних заперечень щодо заяви про відшкодування судових витрат та доказів неспівмірності заявлених Позивачем витрат на правову допомогу або завищення їх розміру суду не надала. З огляду на це суд мусить констатувати, що хоча до акту виконаних робіт включено як процесуальні (підготовка позову - 2 години), так і непроцесуальні дії (пошук, дзвінки, претензія - 7 годин), загальна сума 10 600,00 грн за комплексне юридичне супроводження справи в суді першої інстанції визнається судом співмірною складності справи та обсягу наданої допомоги, враховуючи необхідність належного оформлення електронних доказів та дотримання процедури. Оскільки позов задоволено частково, а саме стягнено 16 010,20 грн із заявлених 31 010,20 грн, що становить 51,63% задоволених вимог, з Відповідачки на користь Позивача підлягають стягненню 5 472,78 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial