Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ\~ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 489556 від 25.01.2021 у розмірі 17320,84 грн., а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.01.2021 між TOB «Слон Кредит» та [PERSON] , укладений договір № 489556 про надання споживчого кредиту. Підписанням Договору [PERSON] , підтвердив, що він ознайомлений з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", код ЄДРПОУ 42350798, Ліцензія на надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, видана згідно з Розпорядженням Нацкомфіпослуг від 25.10.2018 №1891, яка розміщена на сайті Фінансової Компанії: https://sloncredit.ua/, в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач погодив та зобов`язався виконувати його умови. За умовами вказаного договору ТОВ «Слон Кредит» зобов`язався надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Зокрема умовами договору встановлено, що позичальнику надається кредит у розмірі 12500,00 грн, строком кредитування на 730 дні, з датою повернення 25.01.2023. 28.08.2023 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі договору факторингу № 2808-23 відступило право вимоги за кредитним договором № 489556, а ТОВ «Діджи Фінанс»\~ набуло право грошової вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 17320,84 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8484,55 грн.; заборгованість за відсотками становить 8836,29 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. Оскільки відповідач свої зобов`язання не виконав, позивач звернувся суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості у судовому порядку. Також просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Ухвалою суду від 18.08.2025 відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою сторін по справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Згідно зі статями 4, 5\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень статті 11\~ЦК\~України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.01.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 489556. Положеннями п. 1.2. Договору встановлено, що на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п.1.3. Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 12500,00 грн, тип кредиту\~- кредит. Відповідно до п.1.4. Договору строк кредиту - 730 дні, з кінцевим терміном повернення 25.01.2023. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. У п.1.5. Договору визначено тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти: за перший день користування кредитом (включно) -25% в день ( 9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом , починаючи з другого дня (включно), й до кінця строку надання кредиту 85% річних. У п. п. 1.7 та 1.8. Договору зазначені орієнтовна реальна річна процентна ставка 127,34% та орієнтовна загальна вартість кредиту 26223,56 грн. Відповідно до\~п.2.1\~Договору,\~кошти кредиту\~надаються шляхом\~їх виплати/видачі/утримання\~у розмірі:\~10000,00\~грн.\~на користь\~споживача за\~реквізитами [NUMBER] \~(транзитний\~рахунок)\~в ТОВ\~«СЛОН КРЕДИТ»,\~код банку\~300528,\~призначення платежу\~:\~«кредитний договір\~№489556\~від 25.01.2021\~ [PERSON] (3159607630)»з\~подальшою видачею\~ в\~готівковому порядку\~ через\~каси відділень\~Кредитного посередника\~після звернення\~Споживача за\~отриманням готівки,\~а також\~у розмірі\~2500,00\~грн.\~на користь\~Товариства з\~метою виконання\~зобов`язань з\~оплати процентів\~за перший\~день користування\~ кредитом,\~відповідно до\~п.\~3.5\~Договору. Сума кредиту (його частина) перераховується (утримується) Товариством протягом трьох робочих днів з моменту укладення цього договору. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладення договору, а у наступні календарні дні, графік платежів не підлягає коригуванню, строк кредиту в днях зменшується, а кінцевий термін повернення залишається незмінним. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту, в порядку передбаченому п.2.1 договору. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватимуться згідно Графіка платежів. (а.с. 19-20) Також, 25.01.2021 [PERSON] власноручно підписав Заяву-анкету у ТОВ «Слон Кредит», яка містить його контактну інформацію, та підписанням якої він приєднався до публічної пропозиції ТОВ «Слон Кредит» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 25.01.2021 (а.с. 21). Крім того, 25.01.2021 [PERSON] власноручно підписав паспорт споживчого кредиту у ТОВ «Слон Кредит», який містить дані кредитодавця і кредитного посередника; відомості про суму кредиту 12500,00 грн, строк кредитування 730 днів, про спосіб та строк надання кредиту; щодо орієнтовної реальної річної відсоткової ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: відсоткова ставка 85% річних; відсотки за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних); загальні витрати за кредитом 16223,56 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 26223,56 грн; реальна річна відсоткова ставка 127,34% річних; про порядок повернення кредиту, відповідно до графіку. Ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 25.01.2021 (а.с. 22). Також [PERSON] підписав графік платежів за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 489556 від 25.01.2021, згідно якого мав повертати кредит у визначеному розмірі та проценти за користування ним щомісячними платежами 25 числа кожного місяця з 25.02.2021 по 25.01.2023 (а.с. 23). ТОВ «Слон Кредит» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 489556 від 25.01.2021, перерахувавши 25.01.2021на зазначений у договорі рахунок [NUMBER] в ТОВ «Слон Кредит» грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн, призначення: видача від ТОВ «Слон Кредит» кредиту [PERSON] [NUMBER] кредитний договір № 489556 від 25.01.2021, що підтверджується копією платіжної інструкції № 342 (а.с. 32). [PERSON] належним чином не виконав свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту щодо своєчасного повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка згідно складеного ТОВ «Слон Кредит» розрахунку, з урахуванням сплачених відповідачем сум, станом на 25.01.2023 становить 17320,84 грн (а.с.14). 28 серпня 2023 року ТОВ «Діджи Фінанс» (Фактор) та ТОВ «Слон Кредит» (Клієнт) уклали договір факторингу № 2808-23, згідно з умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення. Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі, наведеної в Додатку № 1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування, передбачених розділом 3 договору. Належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в Реєстрі прав вимог (а.с. 25-28). Як вбачається з витягу з Додатку до Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року, до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло від ТОВ «Слон Кредит» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 489556 від 25.01.2021 у розмірі 17320,84 грн, з яких: 8484,55 грн\~сума заборгованості за тілом кредиту, 8836,29 грн\~сума заборгованості за відсотками (а.с. 13). ТОВ «Діджи Фінанс» через представника 31.07.2024 за № 3159607630-АВ направило [PERSON] досудову вимогу щодо сплати заборгованості у розмірі 17320,84 грн (а.с. 34). 28.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №2808-23, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги за кредитним договором № 489556 від 25.01.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача на суму 17320,84 грн., що підтверджується витягом з додатку до Договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому згідно статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1статті 205 ЦК України). Відповідно до статті 207 ЦК України. правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно вимог частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно положень частини третьої статті12, частини першої статті81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення коштів за тілом кредиту у строк, визначений договором. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Проте неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Доказів повного або часткового виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань ні первісному, ні наступному кредитору суду не надано. Як і не надано контррозрахунку заборгованості та не спростовано належними доказами такий розрахунок. У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Суд враховує, що боржник має доступ до свого карткового рахунку, зазначеного в договорі, і мав би можливість представити суду виписку зі свого рахунку на підтвердження як надходження кредитних коштів так і виконання своїх зобов`язань за даним договором, а також внесення коштів на погашення заборгованості. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 489556 від 25.01.2021, у розмірі 17320,84 грн. Щодо заявлених позивачем витрат на правову допомогу, судом встановлено таке. Відповідно до ч.ч. 1-4\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. При стягненні витрат на правничу допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, у матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги адвокатом Лівак І.М. ТОВ «Діджи Фінанс» № 42649746 від 01.01.2025, копія Додаткової угоди № 489556 від 30.05.2025 до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025; Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості в сумі 6000 грн., копія акту № 489556, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Згідно копії акту№ 489556 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокат Лівак І.М. надала ТОВ «Діджи Фінанс» такі правові послуги щодо боржника: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій, складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, формування додатків до позовної заяви, вартість цих послуг визначена в сумі 6 000,00 грн. У постанові Верховного Суду від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 сформовано висновок, що суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України,\~відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. При цьому, судом враховано, що відповідач заперечень проти розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявляв, свій процесуальний обов`язок щодо доведення неспівмірності витрат не виконав. Отже позивачем доведені заявлені до стягнення з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн. та підлягають присудженню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2422, 40 грн підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved