Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] стягнення аліментів. Зазначала, що з 29.07.2006 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 11.12.2013. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З дня розірвання шлюбу - 10.12.2014 і до дня подання позовної заяви, діти проживають разом з нею. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь: на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 9 150 грн. 33 коп., починаючи з 31.10.2017 і до досягнення нею повноліття, до [INFO] , на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 9 150 грн. 33 коп., починаючи з 31.10.2017 і до досягнення ним повноліття, [INFO] . У відзиві на позов, відповідач вказав на те, що після розірвання шлюбу з 2015 року з ним постійно проживають діти: [PERSON] , [PERSON] , Син - [PERSON] також фактично проживає разом з ним, а у [PERSON] лише ночує. З моменту розірвання шлюбу він повністю утримує дітей, позивачка взагалі не приймає участі в утриманні дітей. Оскільки діти перебувають на його утриманні, підстав для задоволення позову про стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дітей, немає. Посилаючись на зазначені обставини, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей. Зазначав, що з 29.07.2006 перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 11.12.2013. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після розлучення діти проживали як у матері, так і у батька, але переважно у батька. Після розірвання шлюбу доньки проживають разом з ним постійно, а син фактично проживає з ним, у відповідачки лише ночує. З моменту народження дітей, вони перебувають на його повному утриманні. За останні декілька років ним було понесено лише документально підтверджених додаткових витрат на дітей у розмірі 997 945 грн. 15 коп. З моменту розірвання шлюбу відповідачка не приймає участі в утриманні дітей. Посилаючись на зазначені обставини, просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 33% від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття, стягнути з відповідача на його користь 498 972 грн. 58 коп. додаткових витрат, понесених на дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 20.09.2018 зустрічний позов [PERSON] прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. У відзиві на зустрічний позов, [PERSON] , заперечуючи проти позову вказала на наступне. Певний час її з [PERSON] старша донька проживає за її згодою з батьком. Місце проживання молодшої доньки та сина не визначено ні органом опіки та піклування, ні рішенням суду. Після розірвання шлюбу молодша донька та син проживають разом з нею. А тому позовні вимоги про стягнення з неї аліментів на утримання дітей є безпідставними. Позов в частині стягнення додаткових витрат на суму 1 065185,16 є необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами. Вона піклується про своїх дітей та утримує їх. Посилаючись на зазначені обставини, просила відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі. У подальшому, [PERSON] були неодноразово подані заяви про збільшення розміру позовних вимог в частині розміру додаткових витрат, в останній редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на його корить 764 262 грн. додаткових витрат на утримання дітей. У судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали позов з викладених у ньому підстав та просили позов задовольнити у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] просили відмовити у повному обсязі. У судовому засіданні [PERSON] підтримав зустрічний позов та просив його задовольнити, у задоволенні позову [PERSON] просив відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2006, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 11.12.2013. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). [PERSON] на обґрунтування тієї обставини, що діти проживають разом з нею надані акти обстеження проживання умов дітей. Так, відповідно до актів обстеження умов проживання від 28.02.2017 та від 18.01.2018 службою у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації були обстежені умови проживання дітей за адресою: [ADDRESS] за заявами [PERSON] та встановлені належні умови для проживання дітей (а.с. 22-23 т. 1) Відповідно до акту обстеження умов проживання від 11.01.2019 службою у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації встановлено те, що [PERSON] , 2001 року народження, [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 195 т. 2). [PERSON] на підтвердження обставини того, що діти проживають разом з ним також надані акти обстеження проживання умов дітей. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 25.06.2020 службою у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації встановлено те, що [PERSON] , 2007 року народження, з її слів з березня 2020 року проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] під час огляду [PERSON] , 2009 року народження, був відсутній, зі слів батька син пішов до матері (а.с. 218 т. 3). У судовому засіданні 18.11.2025, відповідач, заперечуючи проти первісного позову, зокрема, вказав на те, що діти до повномасштабного вторгнення проживали разом з ним, після початку повномасштабного вторгнення діти проживають разом з матір`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Частиною 1 ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд не приймає до уваги акти обстеження умов проживання від 28.02.2017 та від 18.01.2018, надані позивачкою як незалежні доказ у даній справі, оскільки [PERSON] звернулася до суду з позовом 18.04.2018 та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей, починаючи з 31.10.2017. Згідно з актом обстеження умов проживання від 18.01.2018 службою у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації були обстежені умови проживання дітей за адресою: [ADDRESS] за заявами [PERSON] та встановлені належні умови для проживання дітей, однак не констатовано місце проживання дітей В свою чергу надані відповідачем документи (а.с. 189-194, 198-199 т. 1) також не свідчать про те, що діти проживали з ним з 31.10.2017 по 24.02.2022. Крім того, акт обстеження умов проживання дітей датований 19.05.2017 (а.с. 230 т. 1), а акт обстеження житлово-побутових умов проживання стосується [PERSON] (а.с. 240-241 т. 1). А тому суд не приймає зазначені документи, надані [PERSON] як належні докази на підтвердження обставини постійного проживання дітей разом з [PERSON] . Водночас відповідно до акту обстеження умов проживання від 25.06.2020 службою у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації встановлено те, що [PERSON] , 2007 року народження, з її слів з березня 2020 року проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] під час огляду [PERSON] , 2009 року народження, був відсутній, зі слів батька син пішов до матері. Як вказували сторони питання щодо визначення місця проживання дітей не вирішувалися. З наданих сторонами доказів вбачається те, що діти: [PERSON] , [PERSON] , у період з 31.10.2017 по 24.02.2022 проживали як разом з батьком, так і разом з матір`ю. Ні [PERSON] , ні [PERSON] не доведено, що основним місцем проживання дітей: [PERSON] , [PERSON] , у вказаний період було разом з матір`ю або разом з батьком. Обов`язковою умовою для стягнення аліментів на дитину на користь одного з батьків є факт проживання з ним самої дитини, на утримання якої і стягуються аліменти, такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.11.2022 у справі № 188/1029/19. Як установлено, з наданих [PERSON] документів, останній ніс витрати по утриманню дітей (а.с. 242-250 т. 1, а.с. 1-105 т. 2, а.с. 160-175 т. 3). Однак, із встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається, що відповідач допомогу на утримання дітей надає нерегулярно. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Обґрунтовуючи позов в частині визначення розміру аліментів на дітей у розмірі по 9 150 грн. 33 коп. [PERSON] вказувала на те, що [PERSON] має задовільний стан здоров`я, у його власності є рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти. Заперечуючи проти позову в цій частині [PERSON] вказував на те, що він є людиною пенсійного віку, не працює, має незадовільний стан здоров`я. [PERSON] надано наказ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України від 15.11.2018 № 716/6 припинено нотаріальну діяльність [PERSON] (а.с. 121 т. 2). Доказів того, що [PERSON] за своїм матеріальним станом може сплачувати аліменти у визначеному [PERSON] розмірі, останньою суду не надано. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ураховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, однак відповідач допомоги на утримання дитини надає нерегулярно, суд, ураховуючи матеріальний стан відповідача, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на корить позивача аліментів на утримання: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3 196 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 до досягнення дитиною повноліття - [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3 196 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 до досягнення дитиною повноліття - [INFO] , оскільки саме такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Одночасно, зустрічний позов [PERSON] , поданий до суду 19.09.2018, в частині стягнення з [PERSON] на його користь аліментів на утримання дітей [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, задоволенню не підлягає як необґрунтований та недоведений. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог СК України стягнення аліментів необхідно здійснювати, починаючи з дня пред`явлення позову до суду -і до досягненню дитиною повноліття. Разом з тим, позов в часині стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Ураховуючи те, що доказів того, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суду не надано, як і не надано суду доказів постійного проживання дітей разом з [PERSON] у період з 31.10.2017 по 17.04.2018 (дати подачі позову), а тому правових підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів за минулий час немає. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. В силу норм ст. 185 СК України законодавець відносить до додаткових витрат на дитину, витрати, що викликані особливими обставинами, зокрема витрати, пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18)) [PERSON] , визначаючи розмір додаткових витрат на дітей у розмірі 764 262 грн., які просив стягнути з [PERSON] на його корить у позові не вказав з якими особливими обставинами, викликані ці додаткові витрати на дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ст. 185 СК України та правового висновку від 13.09.2017 р. у справі № 6-1489цс17 ВС, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Такі витрати по суті є виконанням обов`язку батьків, передбаченого ч. 3 ст. 150 СК України. Крім того, витрати, пов`язані з відпочинком не можуть бути додатковими витрати в силу норм СК України, оскільки доказів того, що такий відпочинок був зумовлений особливими обставинами у житті дітей та що діти потребували оздоровлення та відпочинку біля моря за рекомендацією лікаря чи стану здоров`я, позивачем надано не було. Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] про стягнення [PERSON] на його корить додаткових витрат на дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 764 262 грн. немає.

Outcome: partial