Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

ТОВ "Факторинг Партнерс" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №4650282 від 21.11.2021 в розмірі 23 250,00 грн, понесених судових витрат в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 21.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та [PERSON] укладено Договір № 4650282. 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "Факторинг Партнерс" було укладено Договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4650282. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаним Договором, що підлягає стягненню з відповідача станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23 250,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 17 250,00 грн, заборгованість за комісіями 1000 грн. У зв`язку із цим ТОВ "Факторинг Партнерс" просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 250,00 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та 13 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В судове\~засідання представник\~позивача не\~з`явився.\~В позовній\~заяві просив\~проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів і, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21 листопада 2021 року між ТОВ "Мілоан"\~та [PERSON] укладено Договір №4650282. Згідно з п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п.1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5\~000,00 грн. Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2\~250,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п.1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.3.1.2. Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Ці обставини підтверджуються копією договору про споживчий кредит №4650282 від 21.11.2021, паспортом споживчого кредиту та анкетою-заявою на кредит (а.с.8-12, 48, 49). Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» [PERSON] ідентифікований ТОВ «Мілоан», а саме: 21 листопада 2021 року на номер телефону відповідача відправлено одноразовий ідентифікатор V78199 (а.с. 13). Відповідно до довідки (відомість про щоденні нарахування та погашення) ТОВ «Мілоан» станом на 18 лютого 2022 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Мілоан» становить: заборгованість за тілом кредиту 5 000 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом 17 250,00 грн, заборгованість за комісією 1 000 грн, а всього 23 250,00 грн. (а.с. 19-20). 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "Факторинг Партнерс" було укладено Договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4650282 (а.с.15,22-27). Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ "Факторинг Партнерс" станом на 03 липня 2025 року [PERSON] має заборгованість перед позивачем на загальну суму 23 250,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 5 000 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 17 250,00 грн, заборгованості за комісією 1 000 грн (а.с. 21). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно зі ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч.ч.1,3,4,7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним\~договором №4650282 в розмірі 23 250,00 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Статтею 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Представником позивача до закінчення розгляду справи по суті було подано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн, а саме, надано договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року, укладений між ТОВ "Факторинг Партнерс" та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 5 від 02 червня 2025 року, а також прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» (а.с. 40-42, 44, 45, 47) Згідно з витягом з Акту №13 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 року, вартість послуг із правової допомоги складає 13 000,00 грн. Враховуючи вищенаведене, а також відсутність заяви відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд вважає, що із [PERSON] підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн. Щодо стягнення з відповідачана користь позивача судового збору, суд виходить з наступного. Оскільки позивач подав до суду документи в електронній формі з використанням підсистеми «Електронний суд», та сплатив судовий збір, який розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 визначеного частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 2422 грн. 40 коп., тому на користь позивача з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. На підставі ст. 526, 610, 1054 ЦК України,

Outcome: approved