Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про поділ майна в натурі, що є спільною часткової власністю. У позовній заяві позивач [PERSON] просив провести поділ в натурі належної на праві спільної часткової власності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] земельної ділянки кадастровий номер 5621485500:04:000:0046 загальною площею 2,4300 га, що розташована на території Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, рілля, виділивши [PERSON] належну частку такої земельної ділянки, відповідно до додатку 2 висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 15 серпня 2025 року №08/11 згідно рисунку 1 частини земельної ділянки, що пропонується до відведення одному співвласнику до відповідного варіанту №1 поділу земельної ділянки з кадастровим номером 5621485500:04:000:0046 з вказанням сторін в метрах на 1 арк. В обгрунтування таких позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що він та відповідач [PERSON] є спадкоємцями після смерті їх батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема, земельна ділянка кадастровий номер 5621485500:04:000:0046, загальною площею 2,4300 га, що розташована на території Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства (рілля). Він, [PERSON] , та відповідач [PERSON] прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 жовтня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Мельник А.Б., йому, [PERSON] , належить частка земельної ділянки кадастровий номер 5621485500:04:000:0046, загальною площею 2,4300 га, що розташована на території Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства (рілля). У позовній заяві позивач [PERSON] зазначає про те, що, як власник, частки земельної ділянки не може розпорядитися такою часткою земельної ділянки, а також укласти з відповідачем договір про поділ об`єкта нерухомості, тобто в позасудовий спосіб вирішити питання поділу земельної ділянки, оскільки відповідач [PERSON] тривалий час проживає за межами України, на території Російської Федерації, та контактів з відповідачем немає. На його замовлення було проведено земельно-технічну експертизу, висновками якої підтверджено можливість поділу спірної земельної ділянки та запропоновано варіанти поділу. З цих підстав та у відповідності до ч.ч. 1, 3, 4 Земельного кодексу України, ст.ст. 358, 361, 367 Цивільного кодексу України, позивач у позовній заяві просив здійснити поділ спірної земельної ділянки, виділивши належну йому частку земельної ділянки. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Садовий М.В. підтримав позовні вимоги позивача з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] на розгляд справи повторно не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому порядку, шляхом розміщення оголошення на вебсайті Судової влади України, що відповідає вимогам ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. За таких обставин та за наявності згоди представника позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою від 15 вересня 2025 року судом прийнято позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ в натурі майна, що є спільною частковою власністю, відкрито провадження у цивільній справі №558/588/25 на підставі такої позовної заяви. В ході проведення підготовчого засідання представник позивача [PERSON] адвокат Садовий М.В. підтримав клопотання позивача, зазначене у позовній заяві, про витребування у приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Мельник А.Б. копії спадкової справи №111/2013, що заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року було задоволено клопотання позивача про витребування документів. Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі № 558/588/25, а справу призначено до розгляду по суті. Судові засідання у справі №558/588/25 призначалися 6 листопада та 24 листопада 2025 року. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із досліджених в судовому засіданні матеріалів спадкової справи №111/2013, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] (а.с. 31-58), встановлено, що батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] . Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] підтверджує те, що [PERSON] помер [INFO] в м. Острог, Рівненської області (а.с. 33). Дослідженими матеріалами спадкової справи №111/2013 встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , у порядку та строки визначені ст.ст. 1268-1270 Цивільного кодексу України, прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №030956 (а.с. 16) підтверджує, що [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка кадастровий номер 5621485500:04:000:0046, загальною площею 2,4300 га, що розташована на території Демидівської селищної (колишньої Хрінницької сільської) ради Дубенського району Рівненської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 26 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Мельник А.Б., за реєстровим номером №1045, спадкоємцями майна [PERSON] , 1932 року народження, який помер [INFO] , є його син [PERSON] , [INFO] , на 1/2 частку спадкового майна, та син [PERSON] , [INFO] , на частку спадкового майна. Спадщина на яку в указаній частці видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки загальною площею 2,4300 га, кадастровий номер - 5621485500:04:000:0046, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, рілля, що знаходиться на території Демидівської селищної (колишньої Хрінницької сільської) ради Дубенського району Рівненської області. Дана земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №030956, виданого Демидівським районним відділом земельних ресурсів у Демидівському районі Рівненської області 14 серпня 2009 року, номер запису в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.09.592.00115. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №401059485 від 26 жовтня 2024 року, право власності на частку (вид спільної власності спільна часткова) земельної ділянки загальною площею 2,43 га, кадастровий номер 5621485500:04:000:0046, зареєстроване за [PERSON] (а.с. 7). Дослідженими доказами по справі встановлено, що позивач [PERSON] є власником частки земельної ділянки площею 2,43 га, кадастровий номер 5621485500:04:000:0046. Дослідженими доказами по справі встановлено, що відповідач [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 2,43 га, кадастровий номер 5621485500:04:000:0046, у нотаріальну контору не звертався. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Нормами ст. 367 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Як встановлено з наданого позивачем і дослідженого в судовому засіданні висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №08/11 від 15 серпня 2025 року, який суд, у відсутності заперечень проти позову від відповідача, визнає належним і допустимим доказом по справі, є можливим здійснити поділ в частках та земельної ділянки з кадастровим номером 5621485500:04:000:0046 площею 2,43 га, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області. Так згідно першого варіанту поділу земельної ділянки кадастровий номер 5621485500:04:000:0046, - - одному співвласнику пропонується відведення частини земельної ділянки площею 1,2150 га (на плані зафарбована зеленим кольором додаток 1 до висновку експерта №08/11; позначена на плані штриховкою сітка), яка описується такими межами: 27,87 м, 277,25 м, 43,19 м, 256,74 м, 53,75 м (рисунок 1); - іншому співвласнику пропонується відведення земельної ділянки площею 1,2150 га (на плані зафарбована синім кольором додаток 1 до висновку експерта №08/11; позначена на плані штриховкою діагональ), яка описується такими межами: 146,43 м, 146,62 м, 27,73 м, 29,76 м, 277,24 м (рисунок 2). Позивач у своєму позові просить застосувати саме цей варіант поділу, як такий, що є найбільш прийнятним для реалізації співвласником свого права на поділ в натурі майна, виділивши його частку із майна, що є у спільній частковій власності. Як вбачається з позовної заяви і матеріалів справи, укладення договору між співвласниками, якими є позивач і відповідач, про поділ спірної земельної ділянки в натурі, є неможливим, по причині відсутності відповідача [PERSON] на території України та відсутності будь-яких контактів для комунікації з цього приводу з відповідачем. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] про поділ спірної земельної ділянки у судовому порядку відповідають його волевиявленню та ґрунтуються на нормах матеріального права, які регулюють спірні відносини і передбачають наявність у нього права на поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності сторін, а тому такі вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до\~вимог ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи надані сторонами докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки дослідженими доказами по справі беззаперечно встановлено, що позивач [PERSON] є власником частки земельної ділянки загальною площею 2,4300 га кадастровий номер 5621485500:04:000:0046. Відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не перебуває на території України, що позбавляє можливості позивача укласти з відповідачем договір поділу земельної ділянки. У позовній заяві позивач [PERSON] , обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 16, 316, 317, 319, 356, 358, 361, 367 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи безтерміново, а тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає звільненню від сплати судового збору. За таких обставин, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved