Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 01 травня 2008 року по [INFO]. Обґрунтовуючи заяву зазначила, що в 2006 році вона познайомилась з [PERSON] , який на той час був одружений і між ними склалися приятельські відносини. У 2008 році шлюб [PERSON] було розірвано, тому він почав проявляти симпатію до заявниці, вони стали проводити багато часу як пара, виникла закоханість. Починаючи з 01 травня 2008 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Проживаючи разом протягом сімнадцяти років, вони були пов`язані спільним побутом, мали спільні права та обов`язки притаманні подружжю, не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі, проводили спільний час разом, відвідували родичів та друзів, разом їздили на відпочинок. [PERSON] не одноразово пропонував заявниці узаконити їх шлюб, проте остання, зважаючи на характер їх взаємин як подружжя, і так вважала [PERSON] своїм чоловіком, а тому не вбачала необхідності формально засвідчувати цей факт. Проте, 05 жовтня 2014 року [PERSON] та [PERSON] пройшли таїнство вінчання у храмі [PERSON] . Після початку повномасштабного вторгнення та введення на території України воєнного стану, її чоловік вирішив долучитися до лав Збройних сил України, і починаючи з 02 квітня 2022 року, брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Під час проходження служби, заявниця постійно спілкувалась з чоловіком по телефону, підтримувала чоловіка, проявляла турботу, направляла посилки з продуктами харчування та необхідними речами, а [PERSON] в свою чергу постійно присилав їй гроші. [INFO] під час виконання бойового завдання [PERSON] загинув. Про вказаний трагічний факт заявниця дізналася від побратима чоловіка та командира батальйону телефоном. Встановлення факту постійного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, необхідне заявниці для реалізації її права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовців у період дії воєнного стану (її чоловіка), дасть можливість користуватися соціально-економічними пільгами та гарантіями, передбаченими чинним законодавством України, для членів сімей загиблих військовослужбовців. В інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, вона не може підтвердити факту проживання однією сім`єю з померлим чоловіком, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даною заявою. 28 липня 2025 року через систему "Електронний суд" надійшли пояснення заінтересованої особи представника Міністерства оборони України - [PERSON], в яких представник просив заяву [PERSON] про встановлення факту спільного проживання залишити без задоволення, оскільки в заяві відсутні докази того, що військовослужбовець мав бажання одружитися із заявницею, що вони вели спільний побут, мали спільний бюджет та витрати. Спільне проживання жінки та чоловіка без шлюбу, відповідно до ч. 2 ст. 21 СК України, не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. В свою чергу, саме статус іншого з подружжя, дає підстави претендувати на виплату грошового забезпечення військовослужбовця, одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, поряд з іншими особами, перелік яких законодавчо чітко обмежений. Також зазначила, що у заявника фактично виник спір, зокрема, з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, і який заперечує проти такого факту, що виключає можливість розгляду поданої заяви в порядку окремого провадження. Крім того, заявником не надано доказів відсутності інших заінтересованих осіб, зокрема батьків, дітей, дружини, утриманців та інших членів сім`ї військовослужбовця, на права яких може вплинути рішення у справі. Ухвалою суду від 08.07.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Пояснила, що з [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу на протязі 17 років, вони вели спільний бюджет та побут. Представника заявника [PERSON] , в судовому засіданні вимоги заяви підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань суду не надав. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви. Пояснив, що є сином [PERSON] , який дійсно проживав однією сім`єю як чоловік та дружина з [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив заяву про визнання вимог та проведення судового розгляду за його відсутності, в якій зазначив, що заявниця дійсно проживала однією сім`єю з його загиблим сином. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви. Пояснила, що є матір`ю [PERSON] , який дійсно проживав однією сім`єю як чоловік та дружина з [PERSON] . Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви. Суд, вислухавши заявника, її представника, заінтересованих осіб, представника заінтересованої особи, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Судом встановлено, що військовослужбовець військової служби по мобілізації старший солдат [PERSON] , перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , з 28.03.2022 р. що підтверджується копією довідки від 12 січня 2024 року № 135, виданою т.в.о. командира військової частини [NUMBER] за формою 5. Згідно з копією свідоцтва про смерть, виданого 22 травня 2025 року Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в селищі Бересток Краматорського району Донецької області. Також факт смерті [PERSON] підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00053004406 від 13 серпня 2025 року, наданого на виконання ухвали суду від 31 липня 2025 року, відповідно до якого, [PERSON] , помер [INFO] , в Донецькій області, Краматорський район, с-ще Бересток, причини смерті - ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків. З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00053004225 від 13 серпня 2025 року, наданого на виконання ухвали суду від 31 липня 2025 року вбачається, що 12 вересня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, складено актовий запис №240 про розірвання шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою реєстрації розірвання шлюбу є рішення Обухівського районного суду Київської області № 2-410-2008 від 24.03.2008 року. Заявник [PERSON] вказала про те, що з 01 травня 2008 року проживала разом з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, у квартирі [ADDRESS] , що належить заявнику. Вони разом з [PERSON] мали спільний бюджет, вели спільне господарство, тобто мали усі ознаки подружнього життя. З копії паспорта [NUMBER] виданого Українським МВМ Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області 26.06.1998 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії акту про встановлення факту проживання від 06.06.2025 року, складеного головою ОСББ «Соснячок» Хребтовим В.В. в присутності сусідів-свідків , [PERSON] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , фактично проживає з 2008 року по 2025 рік за адресою: [ADDRESS] . Також факт спільного проживання заявника та [PERSON] підтверджується копією декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, де адресою фактичного проживання вказано [ADDRESS] , а довіреною особою вказано [PERSON] . Факт сумісного проживання заявника з [PERSON] однією сім`єю підтверджується спільними фотознімками наданими суду у роздрукованому форматі, зміст яких вказує на тривалі відносини між ними, характерні для відносин подружжя, спільний відпочинок, проведення часу разом. Крім того, відповідно до свідоцтва про вінчання, [PERSON] та [PERSON] , [INFO] здійснили вінчання у храмі св. Юрія Переможця (а.с. 31). Факт вінчання [PERSON] та [PERSON] також підтверджується фотознімками, наданими заявником до заяви. В ході розгляду справи, судом було встановлено, що у померлого [PERSON] є діти від попереднього шлюбу, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яких було залучено до справи як заінтересованих осіб. В судовому засіданні син [PERSON] - [PERSON] підтвердив, що його батько та [PERSON] дійсно проживали однією сім`єю, були пов`язанні спільним побутом, мали спільний бюджет, та вважали один одного чоловіком і дружиною. Факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та дружини, також підтвердили батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . На підтвердження факту ведення спільного сімейного бюджету заявницею надано суду копію акту прийому-передачі обладнання, картки авторизації від 23.09.2024 р. складеного між ТОВ «Воля-Кабель» та [PERSON] , до замовлення 4730728 від 13.10.2018 р., де адресою надання послуг зазначено: [ADDRESS] ; копії квитанції за 12.2024, за 10.2024, за 09.2024, за 08.2024, за 07.2024, за 06.2024, за 01.2025, за 02.2025, за 04.2025, за 05.2025 про оплату [PERSON] послуг за договором 4730728; копію чеку про придбання холодильника та його доставку від 30.08.2024, з копією заявки про доставку вказаного холодильника за адресою: [ADDRESS] . Крім того, з виписки про рух коштів по рахунку [PERSON] за період 01.05.2022 - 01.02.2024 вбачається, що [PERSON] неодноразово здійснював грошові перекази заявниці, а саме: 10.05.2022 - 5000 грн., 11.05.2022 - 5000 грн., 12.05.2022 - 10000 грн., 25.05.2022 - 10000 грн., 11.06.2022 - 10000 грн., 13.07.2022 - 10000 грн., 31.07.2022 - 10000 грн., 24.08.2022 - 10000 грн., 26.08.2022 - 10000 грн., 11.09.2022 - 10000 грн., 12.09.2022 - 15000 грн., 24.09.2022 - 10000 грн., 06.10.2022 - 10000 грн., 11.10.2022 - 10000 грн., 01.11.2022 - 10000 грн., 10.11.2022 - 10000 грн., 13.11.2022 - 10000 грн., 29.11.2022 - 5000 грн., 05.12.2022 - 20000 грн., 06.12.2022 - 20000 грн., 26.12.2022 - 5000 грн., 20.01.2023 - 10000 грн., 15.02.2023 - 5000 грн., 13.05.2023 - 10000 грн., 14.08.2023 - 2000 грн., 19.09.2023 - 3000 грн., 06.10.2023 - 1000 грн., 24.11.2023 - 2000 грн., 03.12.2023 - 2000 грн., 14.12.2023 - 3000 грн., 23.12.2023 - 3000 грн., 11.01.2024 - 3000 грн., 20.01.2024 - 5000 грн., 01.02.2024 - 1000 грн., 16.02.2024 - 3000 грн., 10.03.2024 - 7000 грн., 12.03.2024 - 3500 грн., 13.03.2024 - 9000 грн., 01.04.2024 - 3000 грн., 23.04.2024 - 10000 грн. Крім того, надані роздруківки листування у Viber між [PERSON] та [PERSON] , за змістом містять інформацію, що підтверджує наявність відносин, притаманних шлюбно-сімейним відносинам. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. За правилом ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 визначено, що справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. У вказаній справі, заявниця звертається для встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу для підтвердження соціального статусу і в подальшому для отримання одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця. Відповідно до статті 161 Закону України № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Порядок № 975, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний і резервіст). У пункті 5 Порядку № 975 регламентовано, зокрема, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста. Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом, встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21 відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом, зокрема проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (п. 5). Суд зазначає, що позасудовий порядок встановлення указаного факту чинним законодавством не передбачений. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2020 року у справі № 644/6785/18 зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При цьому між заявницею та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки заінтересована особа Міністерство оборони України не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Окрім того, із іншими заінтересованими особами також немає спору про право, оскільки вони не заперечують того факту, що заявниця є дружиною загиблого. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно п. 3 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки. Нормами Сімейного кодексу України не визначено, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду під час їх оцінки. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків. Згідно із частиною 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Тобто і для «фактичного подружжя» повинні бути характерними усі ознаки сім`ї, передбачені статтею 3 СК України, а саме: спільне проживання, спільний побут та наявність взаємних прав та обов`язків. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Саме лише встановлення судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу без вирішення питання виникнення, зміни або припинення юридичних наслідків чинним законодавством не передбачено. При застосуванні статті 74 СК України важливо врахувати, щоб особи не перебували у будь-якому іншому шлюбі на цей час, а також що між ними склалися усталені відносини, притаманні подружжю. Для визнання осіб такими, що проживають однією сім`єю, крім факту спільного проживання, важливі також: наявність спільного бюджету, спільного харчування, придбання майна для спільного користування; участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність, допустимість і достатність таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. У постанові Верховного Суду по справі № 372/3321/19 (провадження № 61-10538св22) від 20 березня 2023 року, суд зазначив, що належними та допустимими доказами проживання однією сім`єю є, зокрема: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого, чеки, квитанції, свідоцтва про право власності, заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. У постанові Верховного Суду по справі № 664/1206/19 (провадження № 61-6394св21) від 26 липня 2022 року, суд дійшов до висновку, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Верховний Суд у постанові по справі № 531/295/19 від 08 грудня 2021 року, суд дійшов до висновку вказавши наступне: для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться: показання свідків про спільне проживання фактичного членів сім`ї та ведення ними спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01.01.2012р., доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх прав. Частинами 1,5,6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані заявником докази в сукупності вказують на те, що заявник [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу проживали однією сім`єю, визнавали один одного членами подружжя, проводили спільний час, проводили відпустки разом, мали спільний побут та бюджет, що притаманне саме подружжю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт спільного проживання заявниці [PERSON] та [PERSON] , ведення ними спільного господарства, несення спільних витрат, які вказують на існування фактичних сімейних відносин, повністю підтверджуються дослідженими судом письмовими матеріалами справи, а також визнається заінтересованими особами, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Доводи наведені у поясненнях представника Міністерства оборони України про те, що заявниця та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі на висновки суду не впливають, оскільки ця обставина не заперечується ані заявницею, ані заінтересованими особами, в той час як предметом заяви є встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Враховуючи викладене вище, доводи поданої суду заяви про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] , з 01 травня 2008 року по [INFO], знайшли підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи викладене вище, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved