Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» Савченко Т.О. звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 19567,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ «Споживчий Центр», правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» та [PERSON] 12.09.2019 року укладено Кредитний договір № 12.09.2019-010000548. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 5600 грн., що підтверджується довідкою субконто (виписка) з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за процентною ставкою у розмірі 28% процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка). Сума Кредиту 5600 грн. 00 коп. та проценти 1 568 грн. 00 коп. сплачуються до 26.09.2019 включно. Відповідно до Заявки від 12.09.2019 кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 5600 грн. з первинним строком на 14 днів, а відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 5600 грн. Отже, кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 31.07.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 9968 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 5600 грн. та за відсотками 1568 грн, а також штраф у розмірі 2800,00 грн. 26.12.2023 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено Договір факторингу № 261223-10. На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 12.09.2019- 010000548 від 12.09.2019 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється [PERSON] . Крім того, 29.08.2019 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 0219-0760. Відповідно до умов Договору № 0219-0760 позичальнику надано кредит у розмірі 7500 грн., що підтверджується довідкою про перерахування коштів від 09.08.2019 року на наступних умовах: строк, на який надається кредит, 14 календарних днів; термін платежу 11.09.2019 року. Відповідно до кредитного договору № 0219-0760 від 29.08.2019 року Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 7500 грн., що підтверджується довідкою про перерахування коштів від 29.08.2019 року. Отже, кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. В свою чергу Позичальник свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, що підтверджується розрахунком за договором № 0219-0760 від 29.08.2019 р. у зв`язку з чим станом на 31.07.2025 утворилась заборгованість у розмірі 9600 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7500 грн. та за відсотками 2100 грн., чим порушуються права та інтереси позивача. 07.08.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено Договір факторингу № УКФ-070824-1 від 07.08.2024. На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 0219-0760 від 29.08.2019 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється [PERSON] . Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за кредитними договорами: № 12.09.2019-010000548 від 12.09.2019 та № 0219-0760 від 29.08.2019 в загальному розмірі 19568,00 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами та понесені судові витрати. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Представник позивача Савченко Т.О. в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просила розглядати справу за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань, зокрема про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Конверти з судовими повстками, які направлялися на зареєстровану адресу відповідача повернулись до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні ... відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, [PERSON] вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов позивача підлягає до задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12.09.2019 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір №12.09.2019-010000548. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 5600,00 грн, строком на 14 днів, за процентною ставкою у розмірі 28%, який підписано за допомогою одноразового ідентифікатора 8N914 (а.с.7, 32-34). 26.12.2023 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено договір факторингу №261223-10, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №12.09.2019-010000548 (а.с.28-31, 35-38). Згідно Акта приймання-передачі Переліку №1 до Договору факторингу №261223-10 від 26.12.2023 ТОВ «1 БАНК» передало, а ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» прийняло Переліку №1, після чого від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.24). Як вбачається з Переліку №1 від 26.12.2023 Додаток 2 до Договору факторингу №261223-10 від 26.12.2023 ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набув права грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 9968,00 грн, з яких 5600,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1568,00 грн заборгованість за відсотками, 2800,00 грн неустойка (а.с.35-36). Згідно Реєстру боржників №1 від 07.08.2024 до Договору факторингу №УКФ-070824-1 від 07.08.2025 ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло права грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 9968,00 грн, з яких 5600,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1568,00 грн заборгованість за відсотками, 2800,00 грн неустойка (а.с.37-38). Крім того, 29.08.2019 року між ТОВ«УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір №0219-0760. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 7500,00 грн строком на 14 днів, стандартна процентна ставка 2% від суми кредиту за кожен день користування (а.с.8). Відповідно до довідки виданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №0219-0760 від 29.08.2019 року [PERSON] було видано кошти 29.08.2019 року в сумі 7500,00 грн (а.с.26). 07.08.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено договір факторингу №УКФ-070824-1, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №0219-0760 (а.с.19-22). 07.08.2024 року на адресу [PERSON] ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за Договором факторингу №УКФ-070824 від 07.08.2024 року, яким було повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитним договором №0219-0760 від 29.08.2019 до ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» та про зобов`язання перерахувати суму боргу у розмірі 9600 грн на користь нового кредитора (а.с.27). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №0219-0760 від 29.08.2019 року загальна заборгованість [PERSON] становить 9600,00 грн, що складається з 7500, 00 грн основний борг, 2100,00 грн залишок відсотків (а.с.39). З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1, 2 статті 640 ЦК України унормовано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Статтею ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.76-81 ЦПК України\~на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконав, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ЗУ «Про судовий збір»\~та з врахуванням\~ст.141\~ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved