Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (позивач) подало до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором №16.10.2024-100002167 від 17.10.2024 у розмірі 51\~032,63 грн та суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] 17.10.2024 укладено Кредитний договір (оферти) №16.10.2024-100002167. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 22\~000 грн, строком на 140 днів з дати його надання. Дата надання/видачі кредиту 17.10.2024. Дата повернення (виплати) кредиту 05.03.2025. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15 % від суми кредиту та дорівнює 3\~300,00 грн. До позичальника може бути застосовна неустойка згідно з пунктом 7.6. кредитного договору. Відповідно до Договору від 17.10.2024 та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 22\~000 грн на строк, зазначений в умовах кредитного договору. [PERSON] 17.10.2024 отримано кредитні кошти у розмірі 22\~000 грн. Отже, ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. У свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 51\~032,63 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20\~321,23 грн, по процентам в розмірі 19\~931,40 грн, по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 10\~780,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР». На підставі змін, передбачених Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023 за договорами, укладеними з 17.10.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язання, тому неустойка за прострочення відповідачем виконання зобов`язання є правомірною та підлягає стягненню. Представник відповідача подав до суду відзив на\~позовну заяву (а.с.59-67), в обґрунтування кого покликаючись на те, що в матеріалах справи відсутнє належне підтвердження того, що Позичальнику була надана уся необхідна інформація відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відсутність документального підтвердження такої інформованої згоди означає, що Кредитодавець не забезпечив дотримання законодавчих вимог до укладення договору, що ставить під сумнів його юридичну дійсність. У матеріалах справи також немає інформації про проведення будь-якої додаткової перевірки ідентичності Позичальника, яка б підтверджувала його право підписувати договір та брати на себе фінансові зобов`язання. Відсутність належної перевірки ідентифікації може свідчити про недотримання Кредитодавцем стандартів, передбачених законодавством про захист персональних даних та запобігання відмиванню доходів, отриманих злочинним шляхом. Відповідач вважає, що ознайомлення з Офертою та укладення кредитного договору через гіперпосилання в «особистому кабінеті» не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, порушує його права як споживача відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про захист прав споживачів». Використання виключно гіперпосилання для ознайомлення з Офертою не забезпечує належного інформування клієнта про умови договору, особливо щодо положень, які мають бути зрозумілими та прозорими для прийняття обґрунтованого рішення. Відсутня також інформація про механізми підтвердження наміру клієнта діяти від свого імені, у власних інтересах, а не на користь третьої особи, що може спричинити неправомірне оформлення кредиту. Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що ним було перевірено особисті дані Відповідача, та платіжну картку, з метою ідентифікації, однак жодного підтвердження щодо проведення зазначеної вище перевірки не було надано. Враховуючи вищевикладене, вважає укладення договору за допомогою вказаного Позивачем гіперпосилання необґрунтованим і таким, що не відповідає вимогам українського законодавства. Позивач зазначає, що одночасно з підписанням договору, Товариство відправило на електронну адресу, вказану Відповідачем у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту, однак підтвердження направлення зазначеного електронного листа суду надано не було. Відповідач, не визнає дійсність Кредитного договору, підписаного нібито за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (ОТП), оскільки порядок і умови використання такого підпису не відповідають вимогам Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Позивачем не доведено укладання кредитного договору. Належні та допустимі докази перерахування кредитних коштів Відповідачу Позивачем не надано. Позивач виписку з рахунку Відповідача, на який зараховувались грошові кошти, не подав. Розрахунок заборгованості не є первинним доказом виконання конкретних операцій з коштами, наданими у кредит. Отже, вважає недоведеним факт існування заборгованості Відповідача за кредитним договором. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Кредитор як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Отже, позивач не довів заявлених вимог. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у поданій позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Також, представником позивача подано додаткові пояснення, які за своїм змістом відповідають аргументам, викладеним у позовній заяві. Відповідач та його представник у судове засідання повторно не з`явилися, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником відповідача подано заяву про вступ у справу як представника (а.с.56-57), клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.70-73), клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.98-102) Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 29.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.43-44). Ухвалами судового засідання від 28.08.2025, 21.10.2025 відкладено розгляд справи (а.с.50, 105). Ухвалою від 20.10.2025 клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції залишено без розгляду (а.с.96-97). Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 27.11.2025 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 17.10.2024 [PERSON] звернулася до ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» з метою отримання банківських послуг та шляхом підписання заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення договору (оферти), прийняла пропозицію ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та уклала кредитний договір №16.10.2024-100002167 від 17.10.2024 за допомогою накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е592. Відповідно до умов кредитного договору №16.10.2024-100002167 від 17.10.2024 позичальнику надається Кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 17.10.2024. Сума Кредиту: 22\~000 грн. Строк, на який надається Кредит, 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 05.03.2025. Продовження (елонгація, пролонгація) строку кредитування та строку виплати кредиту передбачена. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з даванням кредиту 15 % від суми кредиту та дорівнює 3\~300,00 грн. Денна процентна ставка 0,82%. Сторонами погоджено графік платежів, у якому міститься інформація про загальний розмір чергового платежу, розмір платежу з процентів у складі чергового платежу, розмір платежу з комісії за надання у складі чергового платежу, розмір платежу з суми кредиту у складі чергового платежу, дати початку і закінчення чергового періоду користування кредитом, дати чергового платежу. За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію (п.3.1 Договору). Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.3.2 Договору). Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача [NUMBER] (п.4.1 Договору). Днем надання Кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця , а днем погашення Кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з надання Кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання Кредиту, днем/датою надання Кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату). Неможливість завершення ініційованої Кредитодавцем платіжної операції з надання Кредиту не з вини Кредитодавця є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним Договором, включаючи обов`язок Кредитодавця з надання Кредиту. Неможливість видачі Кредиту готівкою у зв`язку з нез`явленням Позичальника для її отримання у Дату надання/видачі кредиту, зазначену в Заявці, є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним Договором, включаючи обов`язок Кредитодавця з надання Кредиту. У випадку настання вказаних скасувальних обставин даний Договір є розірваним та припиненим з Дати надання/видачі кредиту, зазначеної в Заявці У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок Кредитодавця, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу (п.4.3Договору). Позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором,- негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій (п.6.1 Договору) (а.с.15-20). [PERSON] у додатку до анкети позичальника, заявці, інформаційному повідомленні позичальника надала свої контактні дані (контактний телефон 0978159202), інформацію про місце праці, додаткові дані, реквізити належного їй електронного платіжного засобу для перерахування коштів за даними та наступними договорами (5355-17ХХ-ХХХХ-6076) (а.с.29-35). Оферта, заявка кредитного договору, акцепт підписані [PERSON] електронним підписом, з використанням одноразового ідентифікатора Е592 (а.с.32, 34, 35). У паспорті споживчого кредиту, який надано Позичальнику, зазначено, зокрема: інформацію та контактні дані кредитодавця, інформацію та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію, інші важливі правові аспекти. Паспорт споживчого кредиту підписано [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А592 (а.с.35-37). Згідно з довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» (iPAY.ua) від 09.07.2025 успішно перераховано кошти 17.10.2024 на суму 22\~000,00 грн на платіжну картку клієнта за кредитним договором №16.10.2024-100002167; номер картки [NUMBER] (а.с.38). Відповідно до розрахунку заборгованості та довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №16.10.2024-100002167 від 17.10.2024 заборгованість [PERSON] становить: 20\~321,23 грн основний борг, 19\~931,40 грн проценти, 10\~780,00 неустойка. Разом 51\~032,63 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 17.10.2024 по 05.03.2025 (а.с.22, 126-132). За змістом довідки ТОВ «СМ УНІВЕРСАЛ» від 21.10.2025 на номер [NUMBER] 17.10.2024 було надіслано SMS-повідомлення з текстом «Код підтвердження: А592 для Паспорту» (а.с.124). У візуальній формі послідовності дій Клієнта за кредитним договором №16.10.2024-100002167 від 17.10.2024 міститься інформації про вчинені дії сторонами щодо укладення зазначеного кредитного договору (а.с.125). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII). Так, приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень частин 1, 3 та 4 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України). Закон №675-VIII визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції Так, положеннями статті 3 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до приписів частин 3-5 статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно з вимогами частин 6-7 статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону №675-VIII). Відповідно до приписів статті 12 Закону №675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина 1 статті 598 ЦК України). Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 1, 2 статті 1054 ЦК України). Відповідно до приписів частини 1, 2 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з вимогами пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір №16.10.2024-100002167 від 17.10.2024 в електронній формі (далі Кредитний договір), на виконання якого Товариством надано позичальнику кредит у сумі 22\~000,00 грн. Відповідачу нарахована заборгованість у сумі 51\~032,63 грн, з яких: 20\~321,23 грн заборгованість по тілу кредиту, 19\~931,40 грн заборгованість по процентам, 10\~780,00 грн заборгованість по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для часткового задоволення позову. Надавши оцінку аргументам сторін, суд зауважує, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, а договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Із копії наявного у матеріалах справи електронного Кредитного договору вбачається, що [PERSON] , як позичальник за цим договором, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, надавши йому персональні дані (ПІБ, дані паспорта, місце проживання, РНОКПП, номери мобільних телефонів, електронну пошту, номер банківської картки), необхідні для укладення Кредитного договору та формування одноразового ідентифікатора. У подальшому\~ [PERSON] уклала Кредитний договір в електронній формі, із застосуванням електронного підпису одноразового ідентифікатора (Е592), який було надіслано їй на зазначений нею номер мобільного телефону. Без здійснення вказаних дій відповідачем, спрямованих на укладення Кредитного договору в обраний спосіб, такий не був би укладений сторонами, відтак цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Окрім цього, суд зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. З огляду на викладене, суд доходить переконання, що Кредитний договір укладений в електронній формі саме з [PERSON] , шляхом підписання останньою його за допомогою одноразового ідентифікатора. У постанові Великої Палати\~Верховного Суду\~від 14\~листопада 2018\~року у\~справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів щодо спростування презумпції правомірності Кредитного договору і такий недійсним не визнано. Факт одержання коштів [PERSON] підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» ТОВ «УПР» (iPay.ua) від 09.07.2025, яка свідчить про перерахування [PERSON] грошових коштів у сумі 22\~000,00 грн на вказану нею у Кредитному договорі банківську картку, яку вона зазначила саме з цією метою. Цей доказ узгоджується з іншими наявними у справі доказами, а відтак сумнівів у достовірності викладеної у ньому інформації не викликає. Окрім іншого, суд звертає увагу на те, що перерахування коштів узгоджується з вищенаведеними встановленими обставинами справи, зокрема з тим, що кошти перераховані в день (дату) укладення згаданого Кредитного договору і розмір перерахованих коштів відповідає сумі коштів, зазначених у цьому кредитному договорі. Відтак, на переконання суду, зазначена довідка є належним, допустимим та достатнім доказом на підтвердження факту отримання [PERSON] кредитних коштів в сумі 22\~000,00 грн. Водночас, стороною відповідача не спростовано належними та допустимими доказами належність їй рахунку, на який були перераховані вказані кредитні кошти, або надходження на цей рахунок згаданих кредитних коштів, а також не заявлялось відповідних клопотань про витребування цієї інформації. Наведені обставини та досліджені судом письмові докази дозволяють дійти обґрунтованого висновку, що відповідач, уклавши Кредитний договір і отримавши кредитні кошти у обумовленому розмірі, взяті на себе зобов`язання за цим кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Підстав вважати, що нарахована сума заборгованості в частині тіла кредиту та процентів не узгоджується з умовами Кредитного договору та розрахована неправильно суд не вбачає. Розмір заборгованості у цій частині стороною відповідача належними та допустимими доказами не спростовано, своїх розрахунків, відмінних від наявних у матеріалах справи, не наведено. Суд критично оцінює аргументи сторони відповідача щодо завищеного розміру процентів, який не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, оскільки проценти нараховані в межах строку дії чинного, не визнаного недійсними, Кредитного договору, за ставками, передбаченими його умовами, які були погоджені сторонами при укладенні цього договору. Більше того, розмір процентної ставки за Кредитним договором не перевищує розмір, який є максимально дозволений Законом України «Про споживче кредитування». Також, суд зауважує, що відповідач протягом дії Кредитного договору не зверталася до Кредитодавця з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції Кредитного договору, за роз`ясненням положень, які були їй не зрозумілі або які вона вважав несправедливими чи незаконними, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, тим самим погоджуючись зі всіма умовами такого договору. Наведені вище обставини та безпосередньо досліджені судом докази на їх підтвердження повністю спростовують аргументи сторони відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву. Однак, суд звертає увагу на те, що у загальну суму заборгованості включено суму неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 10\~780,00 грн. З огляду на положення норми пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України [PERSON] як позичальник звільнена від обов`язку сплати на користь кредитодавця ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» неустойки (штрафу, пені) за прострочення нею виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором, оскільки на час укладення та дії Кредитного договору, а також розгляду справи у суді та ухвалення у ній рішення в Україні діяв та продовжує діяти воєнний стан. Зазначена норма залишається чинною і підлягає застосуванню до спірних правовідносини. За наведених обставин, аргументи сторони позивача про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» неустойки у сумі 10\~780,00 грн, суд вважає необґрунтованими та безпідставними. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за Кредитним договором у сумі 40\~252,63 грн. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуто судом за її заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає покладенню на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1\~910,79 грн (40\~252,63 х 100% : 51\~032,63 = 78,88%; 2\~422,40 : 100% х 78,88% = 1\~910,79). На підставі статей 11, 526, 598, 599, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 1046, 1047, 1048, 1049, 1056-1, пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та

Outcome: partial