Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного з АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем кредитного договору №22039000269002 від 10.01.2020 [PERSON] надано кредит у розмірі 23600 грн. зі строком кредитування на 12 місяців до 10.01.2021, з щомісячної комісією за обслуговування кредиту з 10.01.2020 по 09.05.2020 - 3%, з 10.05.2020 по 09.08.2020 - 2,5%, з 10.08.2020 по 09.11.2020 - 1,5%, з 10.11.2020 по 10.01.2021 - 0,925% від суми кредиту, з фіксованою процентною ставкою на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних та 56% річних на прострочену заборгованість за кредитом. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №15/12/21 відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступив право вимоги за кредитним договором №22039000269002 від 10.01.2020, а позивач набув право грошової вимоги до боржника. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яка становить 21771,85 грн., що складається з: 18284,65 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 0,3 грн. - заборгованість за відсотками, 3486,9 грн. - заборгованість за комісією. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також 3% річних у розмірі 106,7 грн., інфляційні втрати у розмірі 646,97 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу 25.09.2025 направлялись позовні матеріали, про що свідчить дата на копії супровідного листа суду, проте, кореспонденція повернулася до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Станом на 27.11.2025 відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, як і не надходило інших заяв щодо предмету спору. За наявності відомостей про направлення відповідачу позовних матеріалів, а також за відсутності відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без повідомлення (виклику) учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, 10.01.2020 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем було укладено кредитний договір №22039000269002, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 23600 грн. зі строком кредитування на 12 місяців до 10.01.2021, з щомісячної комісією за обслуговування кредиту з 10.01.2020 по 09.05.2020 - 3%, з 10.05.2020 по 09.08.2020 - 2,5%, з 10.08.2020 по 09.11.2020 - 1,5%, з 10.11.2020 по 10.01.2021 - 0,925% від суми кредиту, з фіксованою процентною ставкою на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних та 56% річних на прострочену заборгованість за кредитом. Паспортом споживчого кредиту «Кредит готівкою, Тор-Uр І зі страховкою (3-500)» обумовлено, що кредит надається шляхом зарахування суми кредитну на поточний рахунок споживача, на підставі укладеного договору про споживчий кредит та приєднання споживача до Універсального договору банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб у банку. Строк надання кредиту - протягом одного дня. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить з 1 по 3 місяць - 708 грн., з 4 по 5 місяць - 590 грн., з 7 по 9 місяць - 354 грн., з 10 по 12 місяць - 218,30 грн., плата за програмою страхування 2067,15 грн., а загальні витрати за кредитом становлять 7678,19 грн. та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 29211,04 грн. Порядок повернення кредиту складається з 12 платежів, щомісячно в розрахункову дату у сумі не менше 2435,52 грн. Відповідно до п. 1.1. договору за цим договором банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим договором розмірах і строках та виконати всі зобов`язання за даним договором у повному обсязі. Згідно з п. 2.1. договору платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів. Таким чином, АТ «Банк Кредит Дніпро» належно виконало умови договору, надавши [PERSON] кредитні кошти. Однак, [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, своєчасно не повернув кредит, не сплатив проценти за користування кредитом та комісію. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №15/12/21 відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступив право вимоги за кредитним договором №22039000269002 від 10.01.2020, а позивач набув право грошової вимоги до боржника. Після укладення вищевказаних договорів відповідач своїх зобов`язань не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів та комісії, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 147.12.2021, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, становить 21771,85 грн. та складається з: 18284,65 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 0,3 грн. - заборгованість за відсотками, 3486,9 грн. - заборгованість за комісією. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договірних зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача внаслідок невиконання грошового зобов`язання за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 трьох відсотків річних у розмірі 106,7 грн., інфляційні втрати у розмірі 646,97 грн. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оскільки ст.625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Окрім цього, між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Кеню Д.В. було укладено договір про надання правової допомоги №43453613 від 02.01.2025, додаткову угоду №22038000178064 від 15.08.2025, надано детальний опис робіт та акт №22039000269002 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 15.08.2025 (правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій, складання позовної заяви та формування додатків до позову) відповідно до яких вартість наданих послуг адвокатом склала 3000 грн. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved