Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Адвокат Жебелева Г.С., яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області, в якому просить: - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку № [NUMBER] , що розташована на території Пересічаснької селищної ради Харківського (Дергачівського) району Харківської області, КСП «Пересічанське», надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6322056500:02:000:0168, площею 2, 4242 га в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] [INFO] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] помер [INFO] , була заведена спадкова справа приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутовою Т.А. за заявою дружини [PERSON] Спадкове майно, після смерті [PERSON] складалось: з житлового будинку та земельної ділянки Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] . За життя вона встигла оформити лише житловий будинок Вона померла [INFO] . Після її смерті спадкове майно земельна ділянка № [NUMBER] , що розташована на території Пересічаснької селищної ради Харківського (Дергачівського) району Харківської області, КСП «Пересічанське», надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6322056500:02:000:0168, площею 2,4242 га залишилось непереоформленим та титульним власником на цей час є [PERSON] Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла Позивачка у справі як спадкоємиця четвертої черги, яка є племінницею її покійного чоловіка спадкодавиці [PERSON] . Позивачка з 2005 року проживала разом зі своїм дядьком та із спадкодавицею [PERSON] однією сім`єю за місцем їх реєстрації [ADDRESS] та здійснила її поховання, фактично вступивши в управління спадковим майном. Позивачкою було частково реалізовано право на оформлення спадщини на підставі рішення суду про визнання права власності на частину спадкового майна. Зокрема згідно з рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 21.08.2014 року по справі №619/3810/14-ц було за позовом Позивачки до Пересічанської селищної ради Дергачівського району за Позивачкою в порядку спадкування 4 черги на підставі ст. 1264 Цивільного кодексу України визнано право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . Спадкове майно, після смерті [PERSON] , яке складається з земельної ділянки залишилось непереоформленим за Позивачкою як за новою спадкодавицею. 12 квітня 2025 року Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутовою Т.А. з заявою про видачу свідоцтва про спадщину на земельну ділянку. Згідно постанови нотаріуса від 18.04.205 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність підтвердження родинних зв`язків або факту проживання зі спадкодавицею. Враховуючи наявну відмову нотаріуса Позивачка не має можливості реалізувати своє право на спадщину в інший спосіб ніж шляхом звернення до суду за захистом свого спадкового права з даним позовом. Участь у справі сторін та інших учасників справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Жебелева Г.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву [PERSON] , у якій він просить здійснити розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі доказами, проти задоволення позову не заперечує. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 5 лютого 1955 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 24). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] , народилася [INFO] , іі батьками є - [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.21). [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 23). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 16-17, 83). [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 22, 58). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , 28 лютого 2000 року зареєстрували шлюб у Пересічанській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис №7 (а.с. 20, 64, 89). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , місце смерті: Харківська область, Дергачівський район, селище Пересічне (а.с. 26, 56, 88). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , місце смерті: Харківська область, Дергачівський район, селище Пересічне (а.с. 25, 84). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за параметрами запиту [PERSON] , заведена спадкова справа приватним нотаріусом Арнаутовою Т.А., номер у спадковому реєстрі 54591595, чинний, номер свідоцтва про право на спадщину у спадковому реєстрі: 55278344, чинний, свідоцтво видано приватним нотаріусом Арнаутовою Т.А. 08.11.2013, номер в реєстрі: 377236 (а.с. 48). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за вказаними параметрами запиту: [PERSON] інформація відсутня (а.с. 49;61). 11 червня 2013 року [PERSON] звернулася із заявою до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутової Т.А. про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та на момент смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 54). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за параметрами запиту [PERSON] - інформація відсутня (а.с. 60). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.06.2013 приватним нотаріусом Арнаутовою Т.А. до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 54591595, за спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] (а.с. 62). Як вбачається з довідки Пересічанської селищної ради від 11.06.2013 [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] з 22.02.1963 по день смерті мешкав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті за вказаною адресою мешкала та зареєстрована дружина [PERSON] , 1943 р.н. (а.с. 63). З довідки КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» №380 від 03.09.2013 вбачається, що станом на 31.12.2012 згідно інвентаризаційних справ КП «БТІ Дергачівської районної ради» власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори Задоріною Т.В. від 30.07.1993, зареєстрованого в реєстрі №1-2104 (приватна власність). Обтяження/обмеження об`єкту відсутні (а.с. 66). Відповідно до повідомлення державного реєстратора прав на нерухоме майно щодо суб`єкта: [PERSON] , що мешкав за адресою: [ADDRESS] - у Реєстрі права на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек відомості відсутні щодо вказаного об`єкта та суб`єкта, а саме на суб`єкта [PERSON] (а.с. 68). 08.11.2013 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутової Т.А. з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та мешкав на день смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с. 69). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 30.07.1993 виданого старшим державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Задоріною Т.В.- [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Пересічанської селищної ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області 14.05.1982 і зареєстрованому у реєстрі за №85, спадкоємцями зазначеного майна у заповіті [PERSON] , померлої [INFO] є її син [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Вищезазначений будинок в цілому був зареєстрований Дергачівським бюро технічної інвентаризації за [PERSON] 19.08.1993 (а.с. 71). Згідно з витягом за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об`єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за параметрами запиту: [ADDRESS] та [PERSON] - відомості відсутні (а.с. 75). 08.11.2013 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутовою Т.А. видано [PERSON] , 1943 р.н. свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Спадкова справа 89/2013,зареєстровано в реєстрі за №2052 (а.с. 76, 91). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.11.2013 приватним нотаріусом Арнаутовою Т.А. до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину, спадкова справа № 54591595, номер у нотаріуса: 89/2013, спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємець: [PERSON] , спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с. 77-78). 24 червня 2014 року [PERSON] звернулася із заявою до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутової Т.А. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та на день смерті мешкала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 82). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.06.2014 приватним нотаріусом Арнаутовою Т.А. до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи, номер у спадковому реєстрі № 56228473, номер у нотаріуса: 99/2014, спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 86). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за параметрами запиту [PERSON] - інформація відсутня (а.с. 87). Як вбачається з довідки Пересічанської селищної ради від 27.06.2014 [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Зареєстрована була одна (а.с. 90). З акту депутата Пересічанської селищної ради Максименка В.О. від 27.07.2014, підписаного також сусідами [PERSON] та [PERSON] вбачається, що при виході за адресою: [ADDRESS] з метою встановлення осіб, які мешкають за даною адресою, з пояснень сусідів встановлено, що [PERSON] проживала без реєстрації за вищезазначеною адресою з 2004 року і на день смерті [INFO] свого дядька [PERSON] та день смерті його дружини [PERSON] , а саме [INFO] , та всі ці роки здійснювала за ними догляд (а.с. 111). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутової Т.А. вих. № 538/02-14 від 20.08.2014 нею було заведено спадкову справу №99/2014 за заявою [PERSON] , 1971 р.н. після смерті [PERSON] , померлої [INFO] про прийняття спадщини, інших заявників, в т.ч. заяв про відмову від прийняття спадщини не надходило, заповіт померлою [PERSON] не складався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 93). Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 21 серпня 2014 року позов [PERSON] задоволено повністю. Визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «а№-1», тамбуром літ. «а» загальною площею 55,30 м2 , житловою площею 24,90 м2, надвірні будівлі:погріб літ. «Б», сарай літ. «В», літня кухня літ. «Г», сарай літ. «Д», гараж літ. «Ж», вбиральня літ. «Е», літній душ літ. «З», огорожа №1-2, колодязь літ. К, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] (а.с. 15, 94-97, 112-114). Згідно з державним актом на право приватної власності на землю виданого [PERSON] , який мешкав [ADDRESS] , на підставі рішення Дергачівської районної державної адміністрації від 26 травня 2003 року № 163, передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,4242 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Пересічанської селищної ради, КСП «Пересічанське», діл. № [NUMBER] . Цільове призначення (використання) земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 6322056500:02:000:0168 (а.с. 9; 11-12, 99). Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.05.2025 вартість земельної ділянки розташованої за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт. Пересічне, розмір - 2,4242 га з кадастровим номером: 6322056500:02:000:0168 86 193, 42 грн (а.с. 10). 12 квітня 2025 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме на земельну ділянку № [NUMBER] , що розташована на території Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, КСП «Пересічанське», надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6322056500:02:000:0168, площею 2,4242 га (а.с. 98). 18.04.2025 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку № [NUMBER] , що розташована на території Пересічанської селищної ради Харківського (Дергачівського) району Харківської області, КСП «Пересічанське», наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6322056500:02:000:0168, в порядку спадкування за законом за ст. 1264 ЦК України після смерті [PERSON] . Вказана постанова нотаріуса обґрунтована тим, що відсутні документи, які б підтверджували родинний зв`язок [PERSON] та [PERSON] , а також не визнано (не встановлено) за рішенням суду факт проживання з померлою однією сім`єю не менш п`ять років до часу відкриття спадщини (згідно ст. 1264 ЦК України), що не надає можливості видати спадщину на її ім`я (а.с. 18-19, 100). Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Арнаутової Т.А. від 09.08.2025 після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина, [PERSON] , 1943 р.н.,заповіт спадкодавець не залишав, свідоцтво про право на спадщину було видано на її ім`я за спадковою справою 08 листопада 2013 року за р. № 2052 на житловий будинок [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадини звернулась [PERSON] , 1971 р.н., заповіт спадкодавець не залишала, свідоцтва про право на спадщину не видавались, житловий будинок [ADDRESS] вона успадкувала за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 21.08.2024 (а.с. 45). Мотиви, з яких виходить суд, застосовані норми права та висновки суду. Згідно з ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7 роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У постанові від 31 березня 2021 року у справі № 463/4616/18 (провадження № 61-20505св19) Верховний Суд вказав, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину. У випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц. Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно з п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (п. 4.16 глави 10 Порядку № 296/5). Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України «Про нотаріат», неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для його оформлення у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа на підставі заяви його дружини [PERSON] про прийняття спадщини. Крім [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після [PERSON] до нотаріуса ніхто не звертався, інших спадкоємців судом не встановлено. Після смерті [PERSON] була відкрита спадщина за заявою [PERSON] про прийняття спадщини. Крім [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після [PERSON] до нотаріуса ніхто не звертався, інших спадкоємців судом не встановлено. Під час судового розгляду осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині судом не встановлено. Відомості про прийняття спадщини іншими спадкоємцями матеріали справи не містять. Водночас, [PERSON] оформити свої спадкові права не може, у зв`язку з тим, що нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яку прийняла [PERSON] , проте не отримала на неї свідоцтво про право на спадщину. У постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року в справі № 289/1818/16-ц:зазначено, що«відсутність у померлої особи свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно не позбавляє її спадкоємців права на спадщину та не може свідчити про те, що спадкодавець не прийняла спадщину після смерті своїх батьків. Законодавецьрозмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємцяправа на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям як майнового права, зумовлюєвходження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. До складу спадщини може входити нерухоме майно спадкодавця, право власності наяке належним чином не зареєстроване, проте набуття такого права власностівідбулося з дотриманням чинного законодавства». Отже, відсутність у [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку не позбавляє [PERSON] права на спадщину та не може свідчити про те, що спадкодавець не прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Судом також встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 21 серпня 2014 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «а№-1», тамбуром літ. «а» загальною площею 55,30 м2 , житловою площею 24,90 м2, надвірні будівлі:погріб літ. «Б», сарай літ. «В», літня кухня літ. «Г», сарай літ. «Д», гараж літ. «Ж», вбиральня літ. «Е», літній душ літ. «З», огорожа №1-2, колодязь літ. К, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Зі змісту рішення вбачається, що [PERSON] постійно проживала разом із своїм дядьком [PERSON] та його дружиною [PERSON] з 2005 року за їх місцем реєстрації, а саме: [ADDRESS] . Отже, факт проживання позивачки з 2005 року разом зі своїм дядьком та із спадкодавицею [PERSON] однією сімєю за місцем їх реєстрації [ADDRESS] не потребує доведення, оскільки вже був предметом дослідження та є встановленим рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 21.08.2014 року у справі № 619/3810/14-ц. Враховуючи той факт, що позивач є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] , на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, [PERSON] у передбачений законом строк звернулась до нотаріуса про прийняття спадщини після [PERSON] , проте не отримала свідоцтво про право на спадщину, земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акта, виданого 25.12.2006, відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, інші спадкоємці відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню.

Outcome: approved