Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

01 вересня 2025 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Віва Капітал" звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що 06\~травня 2024\~року між\~товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Віва Капітал»\~та [PERSON] укладено кредитний договір № 1412736908042. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит на споживчі цілі у розмірі 5 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 540,2% (1,48% в день) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 12164,63%. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, однак відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 29.08.2025 утворилася заборгованість в сумі 22288,90 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4926,00 грн, за відсотками 7362,90 грн, та штраф у розмірі 10000 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «Віва Капітал». З урахуванням викладеного позивач просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 22288,90 грн та судові витрати на сплату судового збору і професійної правничої допомоги у розмірі 10600 грн. Ухвалою Хорольського районного суду від 05 вересня 2025 року за позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності та незаперечення щодо прийняття заочного рішення за умов, передбачених статтею 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належно була повідомлена про дату, час та місце слухання справи. Правом на відзив відповідач не скористалась, будь-які клопотання до суду не подавала. Ураховуючи викладене, беручи до уваги незаперечення позивача про ухвалення заочного рішення, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі статей 280-281 ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до такого висновку. 06 травня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» та [PERSON] був укладений договір про надання грошових коштів у кредит продукту «СТАРТ» №1412736908042, відповідно до якого відповідач отримала на споживчі цілі кредит в сумі 5 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 540,2% (1,48% в день) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 12164,63%. Кредит надано строком на 120 днів з 06.05.2024 по 03.09.2024 (зворот а. с. 9-16). Відповідно до графіку платежів, що є Додатком №1 до договору про надання грошових коштів у кредит, позичальнику встановлена періодичність та розміри платежів кредиту та сплати процентів за користування ним (а. с. 17). Згідно з паспортом фінансового кредиту, який є Додатком № 2 до договору про надання грошових коштів у кредит продукту «СТАРТ» №1412736908042 від 06.05.2024, відповідачу надано інформацію, що тип кредиту - кредит, сума/ліміт кредиту 5000 грн, строк кредитування -120 днів, мета кредитування - споживчі цілі, процентна ставка від 540,2% (1,48% в день), орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 13949,40 грн (а. с.29). Згідно із пунктом 1.3 Договору, відповідач зобов`язався повернути кредит кредитодавцю 03.09.2024 або достроково. Відповідно до умов до пункту 1.3.1. договору відповідач зобов`язався оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у графіку платежів (Додаток 1), протягом дії кредиту. У пункті 1.4.4 договору зазначено, що позичальник проінформований, розуміє та погоджується що застосування базової ставки не є зміною процентної ставки у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах базової процентної ставки, а застосування дисконтної процентної ставки є проявом лояльності кредитодавця до споживача та правом кредитодавця, передбаченим умовами відповідної акційної пропозиції, яку кредитодавець має право застосовувати для стандартних умов. Відповідно до пункту 2.23 кредит надається шляхом здійснення переказу коштів кредитодавця в сумі 5000 грн 00 коп на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , яка зазначається у форматі xxxxxx****xxxx:, емітовану банком України (далі - платіжна картка), що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення електронного договору. за затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб та/або з незалежних від кредитодавця обставин (у тому числі але не виключно, обставини форс-мажору), кредитодавець відповідальності не несе. Згідно з довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» № 7/14271 від 14.08.2025 та довідкою про ідентифікацію ТОВ «ФК «Віва Капітал», [PERSON] на виконання умов договору були перераховані кредитні кошти у сумі 5 000,00 грн наступною транзакцією: номер транзакції: 1404450665; дата та час проведення транзакції: 06.05.2024 о 16:10; номер картки: [NUMBER] . Вказаний номер картки співпадає з номером, який вказаний у договорі, підписаному [PERSON] (а. с.18-19). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість [PERSON] за договором про надання грошових коштів у кредит продукту «СТАРТ» №1412736908042 від 06.05.2024 станом 29.08.2025 складає 23768,90 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000,00 грн, за відсотками 8768,90 грн, та штраф у розмірі 10000 грн. Нарахування здійснювалося в межах періоду з 06.05.2024 до 29.08.2024, що відповідає умовам договору (а. с . 34). Положенням статті 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 527 ЦК України). Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно з частиною першою статті 530 ЦК України. Положенням статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положенням статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «ФК «Віва Капітал» виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач [PERSON] - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов до висновку, що наданий кредит у розмірі 4926,00 грн у встановлений договором строк відповідач [PERSON] у повному розмірі не повернула. З урахуванням непогашеної суми цієї заборгованості, заборгованість за тілом кредиту складає 4926,00 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 29.08.2025 заборгованість по процентам за користування кредитом становила 7362,90 грн, вказаний розрахунок відповідачем не оспорювався, та на даний час заборгованість за відсотками відповідачем не сплачена. Оскільки борг по процентам на даний час відповідачем несплачений, то у в вказаній частині позовні вимоги також підлягають задоволенню. З приводу стягнення з відповідача на користь позивача 10000 гривень штрафу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] , тобто станом на 06.05.2024 року, так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, у стягненні штрафу з відповідача на користь товариства слід відмовити. За наведених обставин, з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором №1412736908042 від 06.05.2024, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі: 4962,00 грн (заборгованість по тілу кредиту), 7362,90 грн (заборгованість по процентам), а всього 12288,90 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» суд задовольняє частково 55%, відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1332,32 грн сплаченого судового збору. Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду: копію договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2025; копію акта виконаних робіт від 18.08.2025 на суму 10 600,00 грн; копію рахунку № 15/15-01 від 15.08.2025; копію платіжної інструкції від 15.08.2025 за № LK840/35 на суму 10 600,00 грн. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем ТОВ «ФК «Віва Капітал» послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Верховний суд у Постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 виклав правову позицію про те, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, а тому враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Враховуючи часткове задоволення позову (55%) з відповідача на користь позивача слід стягнути 5830 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial