Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою, в якій просила оголосити її батька [PERSON] , [INFO] , загиблим (померлим) під час виконання військового обов`язку по захисту держави України внаслідок протиправних дій з боку збройних сил російської федерації та вважати днем смерті [PERSON] [INFO] , місцем смерті населений пункт Зайцеве Донецької області. В обґрунтування заявлених вимог заявниця вказала, що є донькою [PERSON] . [PERSON] проходив службу на посаді стрільця-санітара 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини [NUMBER] . Згодом призначений на посаду старшого стрільця 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти. 19 вересня 2022 року під час бойових дій поблизу населеного пункту Зайцеве Донецької області [PERSON] , разом із побратимами, потрапив під інтенсивного обстріл із ворожих мінометів та танку. З того часу зв`язок із ним був втрачений, місцезнаходження невідоме. Згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] №244 від 21 вересня 2022 року, [PERSON] вважається зниклим безвісти. 02 жовтня 2023 року по місцю проживання [PERSON] прийшло сповіщення сім`ї №3/5876 від [INFO] у якому зазначено, що [PERSON] ймовірно зник безвісти 19 вересня 2022 року в районі населеного пункту Зайцеве Донецької області. Згідно витягу №20250106-346 від 06 січня 2025 року з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, [PERSON] зник на території бойових дій. На підставі заяви відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області від 11 листопада 2022, 14.11.2022 року відкрито кримінальне провадження № 12022111050003453. Будь-які пошуки результатів не дали через активні бойові дії та обстріли. За фактом проведеного службового розслідування складено акт, яким також встановлено, що солдат [PERSON] зник безвісти під час захисту державного суверенітету України. Враховуючи наведене, просить суд оголосити померлим її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , місце смерті населений пункт Зайцеве Донецької області. Встановлення даного факту необхідне їй для проведення державної реєстрації смерті в органах ДРАЦС, отримання свідоцтва про смерть та встановлення статусу члена сім`ї військовослужбовця. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2025 року відкрито провадження у справі. 17 квітня 2025 року представник Міністерства оборони України Тіщенко А.В. подав письмові пояснення. Вказав, що [PERSON] був військовослужбовцем військової частини [NUMBER] . Наказом від 21 вересня 2022 року [PERSON] вважається таким, що зник безвісти. Вся інформація про обставини зникнення [PERSON] знаходиться у командування військової частини [NUMBER] . До справи заявником не долучено відповіді від уповноважених органів щодо можливого перебування військовослужбовця в полоні. Це унеможливлює оголошення померлим. У заяві не зазначено та до справи не залучені потенційно заінтересовані особи: можлива дружина, батьки, інші діти або утриманці. Рішення суду безпосередньо стосуватиметься їхніх прав. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2025 року, яку занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі як заінтересованих осіб [INFO] , сина [PERSON] , [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] звернулась до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом із [PERSON] , справа 367/4830/23. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та просила задовольнити. Представник Міністерства оборони України - Тіщенко А.В. пояснив, що у вирішенні даного питання покладається на думку суду. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представники Лойко С.М., Панькова А.В.. представники Військової частини [NUMBER] та [INFO] не з`явилися, хоча про дату і час судового засідання були повідомлені належним чином. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є відповідно донькою та сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 26 серпня 1991 року, серії [NUMBER] від 11.03.1993 року та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 01.10.2013 року. Згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №144 від 11 червня 2022 року встановлено, що солдат [PERSON] , призваний 30 травня 2022 року [INFO] на військово службу у ВЧ [NUMBER] та вважати його таким, що з 11 червня 2022 року прийняв справи, посаду і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. З витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №194 від 31 липня 2022 року встановлено, що солдата [PERSON] стрільця-санітара 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти, увільнено наказом командира військової частини [NUMBER] від 31 липня 2022 року№13-РС від займаної посади і призначено на посаду старшого стрільця 2 мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти. Згідно наказу командира ВЧ [NUMBER] за № 244 від 21.09.2022 року, солдата [PERSON] вважати зниклим безвісти з 19 вересня 2022 року, зняти з продовольчого забезпечення з 22.09.2022 року та припинити виплату грошового забезпечення. Наказом командира військової частини [NUMBER] №1086 від 21 вересня 2022 року призначено проведено службове розслідування за фактом зникнення безвісти 19 вересня 2022 року військовослужбовця [PERSON] . Згідно пояснень старшого лейтенанта [PERSON] від 15 жовтня 2022 року встановлено, що 18 вересня 2022 року він тимчасово виконував обов`язки командира 1-ї мотострілецької роти та знаходився на бойовій позиції в районі населеного пункту Зайцеве Донецької області. 18 вересня 2022 року близько 23 год 15 хв його позиція втратила зв`язок з сусіднім спостережним постом «Крава», на якому перебували: старший сержант [PERSON] , сержант [PERSON] , старший солдат [PERSON] , солдат [PERSON] , солдат [PERSON] . Він віддав наказ на відновлення зв`язку з спостережним постом «Крава». Сам особисто намагався вийти на зв`язок з позицією «Крава», але спроби не мали успіху. З того часу зв`язок з військовослужбовцями на спостережному пості «Краві» відсутній, пошуки не дали результатів. З 19 вересня 2022 року вони вважаються зниклими безвісти. Як вбачається із письмових пояснень солдата [PERSON] від 15 жовтня 2022 року, 14 вересня 2022 року отримав бойовий наказ на оборону населеного пункту Зайцеве Донецької області. Його підрозділ поділили на групи по 6-8 військовослужбовців. Склад групи на позиції «ШАНСОН»: Сержант [PERSON] , головний сержант [PERSON] , солдат [PERSON] , солдат [PERSON] , старший сержант [PERSON] . Склад групи на позиції "КРАВА": Старший сержант [PERSON] , солдат [PERSON] , сержант [PERSON] , старший солдат [PERSON] , солдат [PERSON] Близько 07 год 00 хв 19 вересня 2022 року почався масовий обстріл позицій «ШАНСОН» і «КРАВА» з мінометів та танку. Група прийняла бій. Орієнтовно о 12 год 00 хв 19 вересня 2022 року противник розпочав штурм позицій «ШАНСОН» і «КРАВА» під прикриттям АГС-17, міноментів та САУ. Зв`язок з позицією «КРАВА» було втрачено. До окопу на «ШАНСОНІ» скотився поранений старший солдат [PERSON] з позиції "КРАВА". Він повідомив, що інші військовослужбовці з «КРАВИ» потрапили в епіцентр вибухів ворожих гранат і позицією заволодів ворог. При спробі евакуювати пораненого був також поранений солдат [PERSON] . Згідно із письмових пояснень солдата [PERSON] від 15 жовтня 2022 року встановлено, що 14 вересня 2022 року він отримав бойовий наказ на оборону населеного пункту Зайцеве Донецької області. Він перебувавав на позиції «Крава», разом із старшим сержантом [PERSON] , сержантом [PERSON] , солдатами [PERSON] та [PERSON] . О 06 год 00 хв 19 вересня 2022 року, їх позиція була атакована противником з мінометів та танку. Після потужного артилерійського обстрілу близько 12 год 00 хв розпочався штурм позиції «Крава».Звязок із «Шансон» був втрачений. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перебували в окопі, та першими прийняли бій. Місце де вони перебували і стало епіцентром вибухів від РГД. З того часу він їх фільше не бачив. Під час спроби відійти до сусідньої позиції «Шансон» солдат [PERSON] був поранений, а він отримав поранення грудної клітки вибуховою хвилею. Йому вдалося доповзти до позиції « [PERSON] », де його евакуювали. Зв`язок із рештою особового складу позиції «Крава» було втрачено. З витягу з Журналу бойових дій військової частини [NUMBER] , розпочатого 24 лютго 2022 року, за номенклатурою 2022 №7 2022 року встановлено, що близько 09 год 05 хв по 00 год 30 хв19 вересня 2022 року стрілковий бій та обстріл з міномету ВОП «Тернопіль», ВОП «Хмельницький» з напрямку населеного пункту Вершина. Зниклий безвісті солдат [PERSON] . Згідно службової характеристики [PERSON] від 02.10.2022 року командира ВЧ [NUMBER] встановлено, що [PERSON] за місцем проходження служби характеризувався виключно з позитивної сторони. За час служби зарекомендував себе як професійно підготовлений військовослужбовець. До виконання службових обов`язків ставився відповідально, наполеглевий. Військові Статути ЗСУ та інші керівні документи знав, керувався ними. За результатами проведеного службового розслідування складено акту № 629 від 21 жовтня 2022 року, згідно якого встановлено, що солдат [PERSON] старший стрілець 2 мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти, військової частини [NUMBER] з 19 вересня 2022 року, вважається зниклим безвісті за особливих обставин (під час збройного конфлікту), під час ведення оборонних дій в районі населеного пункту Зайцеве Бахмутського району Донецької області, під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності та державного суверенітету України. 02 жовтня 2023 року [INFO] направлено [PERSON] сповіщення сім`ї №3/5876, про те, що [PERSON] ймовірно зник безвісті 19 вересня 2022 року в районі н.п. Зайцеве Донецької області. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин за №20250106-346 від 06 січня 2025 року, [PERSON] зник на території бойових дій, набув статусу особи зниклої безвісти за особливих обставин 124.07.2023 року. Як вбачається з витягу з інформаційно системи з питань поводження з військовополоненими №2025-91-5921 від 05 травня 2025 року, відомості про особу, що містяться в Інформаційній системі з питань поводження з військовополоненими щодо [PERSON] відсутні. Згідно виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави агресора у відповідь на заяву (запит) від 16 травня 2025 року, наданої ДП «Український національний центр розбудови миру» Міністерства розвитку громад та територій України встановлено, що станом на дату формування виписки інформація щодо [PERSON] відсутня. Судом здійснювався виклик свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак останні в судове засідання не з`явились . Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що дана заява підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Частиною 2 ст. 308 ЦПК України встановлено, що після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. Відповідно до вимог ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Згідно із вимогами ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років (а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців) у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). Суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина (див. постанову Верховного Суду від 26.02.2024 у справі №686/9938/23, провадження № 61-15733св23). Аналізуючи зазначене, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Оголошення померлим [PERSON] заявниці необхідно щоб проведення державної реєстрації смерті батька в органах ДРАЦС, отримання свідоцтва про смерть та встановлення статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у ст. 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглися та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що солдат [PERSON] з 19 вересня 2022 року вважається зниклим безвісті за особливих обставин (під час збройного конфлікту), внаслідок ведення оборонних дій в районі населеного пункту Зайцеве Бахмутського району Донецької області, під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності та державного суверенітету України. З того часу будь-які відомості щодо [PERSON] відсутні. Останній набув статусу особи зниклої безвісти, за особливих обставин, відомості про перебування в полоні відсутні. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 встановлено, що в с. Зайцеве Бахмутської територіальної міської громади Донецької області дата початку бойових дій 24.02.2022 року, дата завершення - 05.10.2022 року. З 06 жовтня 2022 року с.Зайцеве тимчасово окупованим РФ. З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, те що з дня закінчення бойових дій в с. Зайцеве 05.10.2022 року минуло два роки, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] , тому подана заява про оголошення особи померлим підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо буде одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved