Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

07 червня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» з використанням засобів поштового зв`язку звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 014-RO-82-108058769 від 05 жовтня 2021 року в сумі 64291 грн. 19 коп. Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що 05 жовтня 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-108058769, на підставі якої банк зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 54110 грн. 30 коп., а відповідач - повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування ним. Строк кредиту становить 70 місяців. Проценти за користування кредитом - 39,90% річних. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. На даний час право вимоги до відповідача за договором № 014-RO-82-108058769 від 05 жовтня 2021 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання представник позивача не з`явився, з використанням системи «Електронний суд» подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 05 жовтня 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-108058769 (тип кредиту кредит), на підставі якої банк надав відповідачу кредит у сумі 54110 грн. 30 коп., а відповідач зобов?язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (а.с. 6-8). Згідно із пунктом 2 договору кредит надається для придбання клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов?язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов?язків найманого працівника в розмірі 52000 гривень; оплати клієнтом страхового платежу в розмірі 2110 грн. 30 коп. на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя», страховим посередником якого виступає банк; погашення заборгованості клієнта перед АТ «Райффайзен Банк» у розмір 46749 грн. 79 коп. за споживчим кредитом, наданим на підставі договору про надання споживчого кредиту № 014-RO-82-85415705 від 15.04.2021. Строк кредиту - 70 місяців, з 05.10.2021 по визначену Графіком дату останнього щомісячного ануїтетного платежу (пункт 2.2. договору). Відповідно до пункту 2.3. договору проценти за користування кредитом - процентна ставка фіксована і становить 39,90% річних (може бути змінена за згодою сторін шляхом укладання додаткової заяви до цієї заяви-договору або в порядку та на умовах, передбачених цією заявою-договором). 20 грудня 2022 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги № 11428/2-57-F, за яким на умовах та в порядку, встановленому цим договором та відповідно до статей 512-519 Цивільного кодексу України первісний кредитор передав (відступив) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників (а.с. 23-27). Згідно із пунктом 2.2. вказаного договору за цим договором здійснюється відступлення прав вимоги щодо портфелів заборгованості, сформованих первісним кредитором за власним рішенням та визначеною ним періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених у Додатку 1 до договору. Відступлення прав вимоги щодо кожного сформованого портфеля заборгованості здійснюється в наступному порядку. Первісний кредитор у відповідності до критеріїв, визначених у Додатку № 1 до договору формує конкретний портфель заборгованості станом на останній день попереднього місяця та повідомляє про його формування та готовність до продажу новому кредитору шляхом направлення йому письмового повідомлення на паперовому носії до 15 числа поточного місяця способом, передбаченим пунктом 8.7. договору. У повідомленні (в тому числі в додатку до нього) зазначається загальна кількість прав вимоги, загальна вартість сформованого портфеля заборгованості, дата формування портфеля заборгованості та характеристики портфеля заборгованості у відповідності до форми згідно з Додатком № 2 до договору. Додатково направляється портфель заборгованості за формою згідно з Додатком № 2-1. Протягом 5 банківських днів з дати отримання зазначеного в пункті 2.3.1. договору повідомлення первісного кредитора новий кредитор зобов?язаний сплатити первісному кредитору в порядку, педбаченому статтею 3 договору, вказану в повідомленні загальну вартість сформованого портфеля заборгованості, яка визначається як сумарний розмір фіксованої одиничної ціни кожного права вимоги (визначається відповідно пункту 3.2 договору), що входять до портфеля заборгованості. Відмова нового кредитора від оплати згідно з умовами цього договору або несвоєчасна оплата є підставою для розірвання цього договору первинним кредитором та зарахування гарантійної суми на його користь. Первісний кредитор не пізніше 5 робочих днів з дати отримання від нового кредитора коштів в розмірі загальної вартості прав вимоги сформованого портфеля заборгованості згідно із пунктом 3.2 договору, готує та направляє на підписання новому кредитору в письмовій (та одночасно електронній згідно умов пункту 8.8. договору) формі реєстр боржників, яким фіксується відступлення прав вимоги за сформованим портфелем заборгованості. Новий кредитор в цей же день підписує реєстр боржників, проставляє печатку та повертає його первісному кредитору. Дата підписання реєстру боржників відповідає даті відступлення прав (пункт 2.3 договору). Копією платіжної інструкції № 802 від 15 червня 2023 року підтверджується оплата Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» Акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» загальної вартості портфеля заборгованості згідно із пунктом 3.4. договору відступлення прав вимоги № 11428/2-57-F від 20 грудня 2022 року в сумі 3149285 грн. 56 коп. (а.с. 29). Внаслідок передачі (відступлення) прав вимоги за цим договором новий кредитор заміняє первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі(ах) боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не заміняє попередній (пункт 2.4. договору). З копії Реєстру боржників від 19 червня 2023 року до Договору відступлення права вимоги № 11428/2-57-F від 20 грудня 2022 року слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги, в тому числі і до відповідача за договором № 014-RO-82-108058769 від 05 жовтня 2021 року в сумі 64291 грн. 19 коп. (а.с. 30-32). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними своєчасно та належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього існує заборгованість у сумі 64291 грн. 19 коп., до якої входить заборгованість за кредитом у сумі 54504 грн. 26 коп. та 9786 грн. 93 коп. заборгованість за процентами (а.с. 22). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується витягом з банківської виписки по рахунку відповідача (а.с. 19-21). Доказів, які б спростовували вказані обставини та розмір заборгованості, відповідач суду не надав. За вказаних обставин, оскільки відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, не повернув кредитні кошти та не сплатив проценти за користування ними, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. Так, право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Титаренко Владислав Володимирович на підставі договору № 14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14 червня 2023 року (а.с. 39-41). Копією платіжної інструкції № 2355 від 02 жовтня 2024 року підтверджується сплата позивачем адвокату Титаренку Владиславу Володимировичу 1400 грн. за послуги з правничої допомоги за замовлення № 764 до договору № 14/06/2023 від 14 червня 2023 року (а.с. 45). Згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною третьою\~статті 141\~ЦПК України\~передбачено,\~що при\~вирішенні питання\~про розподіл\~судових витрат\~суд враховує:\~1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи;\~2)\~чи є\~розмір таких\~витрат обґрунтованим\~та пропорційним\~до предмета\~спору з\~урахуванням ціни\~позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; 3)\~поведінку сторонни\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи викладене, проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом позивачу послуг, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг та те, що відповідачем не заявлено про неспівмірність витрат позивача на правничу допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в даній справі в сумі 1400 грн. Також,\~відповідно до\~статті 141\~ЦПК України\~з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved