Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач,\~АТ «Акцент-Банк»,\~звернувся в\~суд з\~позовом до\~відповідача [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~від 04.11.2024\~в розмірі\~26649,43\~грн.\~та судовий\~збір 2422,40\~грн., посилаючись на те, що банк надав відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого станом на 29.10.2025 має заборгованість за кредитним договором в розмірі 26649.43 грн., яка складається з: 15809,25 грн. - заборгованість за кредитом; 9990,18 грн - заборгованість по відсотках та 850 грн. пеня, яку просить стягнути з відповідача та судові витрати. Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданому клопотанні просить справу слухати у його відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, не повідомивши суд про причини своєї неявки, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04.11.2024 [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами АТ «Акцент-банк». Зі змісту вказаної Анкети-заяви слідує, що відповідач погодився, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису. У цей же день, 04.11.2024, цифровим власноручним підписом у мобільному додатку, [PERSON] підписав заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. Зазначена заява містить основні умови кредитування, зокрема тип та вид кредиту, мету отримання кредиту споживчі цілі, строк кредитування (строк дії кредитної лінії) 240 місяців, порядок погашення кредиту. Зокрема, у вказаній заяві сторонами погоджено, що пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць. При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. Також, 04.11.2024, електронним підписом, [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Bolt», в якому викладені аналогічні умови кредитування. Інформація, викладена у паспорті, зберігає чинність та є актуальною до 09.11.2024. Згідно з довідкою за картами, доданою до позову, відповідачу було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки строком дії до грудня 2031 року. З довідки за лімітами, виданої АТ «А-Банк» вбачається, що [PERSON] 04.11.2024 було встановлено кредитний ліміт 2100,00 грн; 05.11.2024 ліміт збільшено до 15900 грн. Випискою по картці відповідача підтверджується, що [PERSON] , активно користувався банківською карткою, шляхом здійснення розрахунків. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами, що підтверджується випискою по картці, але відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим, згідно розрахунку заборгованості, наданого Банком станом на 29.10.2025 має заборгованість в розмірі 26649.43 грн, з яких 15809,25 грн. заборгованість за кредитом, 9990,18 грн. заборгованість по відсоткам, 850 грн. штраф. Частиною 1 статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав умов договору, допустив виникнення заборгованості. Оскільки доказів належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором від 04.11.2024 матеріали справи не містять, а сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком заборгованості, яка надана суду та відповідачем не спростована, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 04.11.2024 в сумі 25799,43 грн, що складається із 15809,25 грн - заборгованості за тілом кредиту; 9990,18 грн заборгованості за процентами є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідач не надав суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження іншої суми заборгованості або ж її відсутності. Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача неустойки в розмірі 850,00грн., то такі задоволенню не підлягають і в цій частині в позові слід відмовити, з огляду на наступне. Згідно з частиною 1статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до частини 1статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пунктом 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки\~Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ,в Україні введено воєнний стан, який неодноразово Указами Президента України продовжувався і діє до цього часу,\~ суд вважає, що позичальник підлягає звільненню від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання зобов`язання з повернення грошових коштів, починаючи у зв`язку із веденням режиму воєнного стану на всій території України. Враховуючи ту обставину, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні. Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з [PERSON] в користь\~Акціонерного товариства «АКЦЕНТ БАНК» заборгованості за кредитним договором від 04.11.2024 року у розмірі 25799,43 грн, що складається із 15809,25 грн - заборгованості за тілом кредиту; 9990,18 грн заборгованості за процентами. Крім того, відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2345,13 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2422,40 грн х 25799,43\~ грн : 26649,43 грн). На підставі\~ст.ст.\~526,\~ 530,\~549,\~610\~-\~612,\~1050,\~1054\~ЦК України\~та

Outcome: partial