Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Слобідського районного суду міста Харкова з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 11.01.2019 року по 06.08.2025 року. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що вона після смерті своєї матері 11.01.2019 року переїхала жити до свого батька [PERSON] , [INFO] , за адресою його реєстрації: [ADDRESS] , де жила разом із ним до моменту його смерті [INFO] . З метою забезпечення належного догляду за батьком, заявниця була змушена в липні 2019 залишити роботу. З 11 січня 2019 року по 06 серпня 2025 року вона постійно проживала з батьком, вела з ним спільне господарство, мала з батьком спільний бюджет, опікувались один одним та фактично проживали однією сім`єю. Весь час з 11 січня 2019 року, коли вона переїхала жити до свого батька, вона займалася його лікуванням, викликала лікарів, видавала ліки по годинам, консультувалася щодо призначень, купляла медичні препарати. Також зазначила, що після смерті батька [PERSON] вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо виплати заборгованності, однак їй було відмовлено, посилаючись на відсутність відомостей про сумісне проживання з пенсіонером на день його смерті. Метою звернення до суду є встановлення юридичного факту для отримання грошових коштів, які має виплатити Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області батьку заявниці [PERSON] за відповідними рішеннями судів. Крім того метою заявника про встановлення факту перебування на утриманні батька з метою подальшого звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Проживаючи з батьком, заявниця [PERSON] перебувала на утриманні свого батька [PERSON] , оскільки розмір її пенсії становив 4200 грн, що є меншим від розміру пенсії, яку отримував її батько. [PERSON] отримував пенсію у розмірі 23 000 грн на місяць, яку віддавав дочці та вона витрачала ці кошти на оплату квартири, комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування, придбання ліків тощо. Пенсія батька була постійним і основним джерелом для існування їх сім`ї, задоволення першочергових потреб, оскільки її власної пенсії не вистачало навіть на базові потреби харчування. Враховуючи вищевикладене, заявник була вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги заяви про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 11.01.2019 року по 06.08.2025 року підтримали, та посилаючись на обставини викладені в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, просили їх задовольнити. У подальшому заявник [PERSON] та її представник [PERSON] до судового засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження № [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] виданого Палацем одруження «Орджонікідзевський» м. Харків вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали 16.10.1976 року шлюб, актовий запис № 304. Після укладення шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 06.08.2025 року виданого Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . З рішення від 01.09.2025 року відділу з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких категорій громадян управління з питань виплат головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про розгляд заяви [PERSON] вбачається, що при призначені неодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера виявлено, що в наданій копії паспорта [PERSON] місце реєстрації: [ADDRESS] , а копії паспорта, яку залучено до матеріалів архівної пенсійної справи [PERSON] - [ADDRESS] . Відділ відмовляє [PERSON] у виплаті доплати, яку нараховано на виконання рішень суду [PERSON] та залишилася неотриманою ним за життя, оскільки відсутні відомості про сумісне проживання з пенсіонером на день його смерті. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона знайома з [PERSON] та їй відомо, що вона починаючи з січня 2019 року проживала разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] , та їй відомо, що заявниця та її батько [PERSON] проживала разом починаючи з січня 2019 року, тобто після смерті матері [PERSON] . Заявниця та її батько мешкали за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знайома з [PERSON] , з якою вона навчалася у школі, та її батька [PERSON] . З січня 2019 року [PERSON] переїхала мешкати до батька [PERSON] . Вона здійснювала догляд за ним, допомагала по господарству. Заявник та її батько мешкали за адресою: [ADDRESS] . Суд не має підстав для сумніву стосовно об`єктивності пояснень цих свідків, у зв`язку з тим, що вказані особи ніяким чином не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об`єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч.1-3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно з п. 2.3 порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. У відповідності до п. 2.11 вказаного порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у частині першій статті 315 ЦПК України, однак не є вичерпним. Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7)народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно вимогам ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно із ч. 4 ст. 3 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц. Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03.06.1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") визначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Таким чином, враховуючи досліджені письмові докази та пояснення свідків в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявника [PERSON] з її батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у період з 11.01.2019 року по 06.08.2025 року. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 11.01.2019 року по 06.08.2025 року є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Факт, який просить встановити заявник, має для неї юридичне значення, та потрібен для реалізації її прав спрямованих на отримання належних їй після смерті батька виплат та вирішення питання про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, що не суперечить вимогам Закону і відповідає законним інтересам заявника. Відповідно до ст. ст. 293, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд -

Outcome: approved