Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

03 листопада 2025 року до суду надійшов вищезазначений позов, вимоги якого обґрунтовані тим, що 11 лютого 2017 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходженні поглядів на сімейні стосунки та сімейні обов`язки. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільний сімейний побут не ведеться, кожен живе своїм особистим життям. За вданих обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з [PERSON] та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам [PERSON] . Підстав для примирення позивач не вбачає. Посилаючись на вищезазначені обставини, [PERSON] звернувся до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою судді від 04 листопада 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 26 листопада 2025 року. Учасники судового процесу не з`явилися у судове засідання. У позовній заяві представниця позивача просила розглядати справу без їх участі (а.с. 2-3). 10 листопада 2025 року від відповідачки надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 26). У зв`язку з вищевикладеним суд вирішив проводити судове засідання, ураховуючи положення частини другої статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить наступних висновків. Судом установлено, що 11 лютого 2017 року між [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 11 лютого 2017 року Виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області (а.с. 12). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про шлюб № 68 з Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія) (а.с. 5). Статтею 51 Конституції України установлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі\~статтею 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Нормою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились, вони проживають окремо, на примирення сторони не згодні та вони про це не просили суд. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд доходить висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тобто є передбачені статтею\~112\~СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачкою слід прийняти. З огляду на зазначене суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає і вони про це не просили суд, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому є підстави для розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 СК України). Відповідачка не скористалася правом, передбаченим статтею 113 СК України. Щодо судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з квитанцією № 9BF5-K9F2-7SBE від 31 жовтня 2025 року [PERSON] сплатив 968,96 грн судового збору за звернення до суду із даним позовом (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 27). Приписами частини першої статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Заяву про визнання позову [PERSON] подала до початку розгляду справи по суті. У зв`язку із визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, ураховуючи положення статті 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову за ставками, передбаченими статтею 4 Закону України «Про судовий збір». З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі п`ятдесяти відсотків, що становить 484,48 грн (968,96 грн х 50%) на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved