Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за період з 01.01.2020 року по 31.08.2025 року в сумі 35 884,20 грн, та понесені судові витрати, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , не сплачує внески на витрати з управління будинком, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 35 884,20 грн, яка порушує права позивача та співвласників будинку, а отже підлягає стягненню з відповідачки в примусовому порядку. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що співвласниками будинку [ADDRESS] створене Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щаслива оселя 29а», яке здійснює організацію та виконує обов`язки з утримання спільного майна співвласників. Відповідно до протоколу загальних зборів №2 від 30 серпня 2019 року співвласниками було прийняте рішення про встановлення внеску на витрати з управління багатоквартирним будинком (в тому числі як джерело повернення кредитних коштів за кредитним договором між об`єднанням та АТ КБ «Приватбанк» за договором про надання кредиту з метою встановлення енергоефективних вікон у місцях загального користування): для співвласників квартир 2-10 поверхів 5,40 грн. за кв. м, а для власників квартир 1-их поверхів 4,70 грн. за кв. м. В 2022-2024 роках розмір внеску не змінювався. Протоколом загальних зборів співвласників №1 зафіксоване рішення про встановлення внеску на витрати з управлінням багатоквартирним будинком в розмірі 10,16 грн. за кв. м. для 2-10 поверхів, 8,57 грн. за кв. м для 1-их поверхів. Також встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань співвласників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені\~Законами України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Виходячи з положень ч. 1 ст.\~17, ст.\~20, ч. ч. 6,\~7,\~8\~ст.\~22, ч. 4 ст.\~23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна. Згідно ст. 17\~Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом об`єднання внески і платежі. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~витрати на управління багатоквартирним будинком в тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше. Частиною 2\~ ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласник або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. За положеннями ч. 3\~ ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Згідно з ч. 1\~ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~об`єднання має право відповідно законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік, розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів. Статтею 322 ЦК України\~передбачено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить. Згідно\~ст. 162 ЖК України\~власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відповідно до\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Як вбачається зі змісту\~ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Пунктом 1 ч. 1\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Згідно з п. 5 ч. 3\~ст. 20 цього Закону\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 6\~ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодувати завдані збитки майну, що перебуває у нього на балансі. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду № 285/4671/15-ц від 14.01.2019 року. З наданих копій розрахунку заборгованості за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 35 884,20 грн, з яких 18 805,23 грн - заборгованість по внескам; 1 892,72 грн - 3 % річних; 15 186,25 грн інфляційних втрат. Відповідно до ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки в добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена, тому вимоги позивача є обґрунтованими. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору в сумі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 500,00 грн., понесення яких підтверджено матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved