Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

До Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою звернулася [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб з [PERSON] , стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та залишити неповнолітнього сина проживати з нею. Свої вимоги мотивує тим, що 20.11.2015 між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1837. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що з часом почуття любові, поваги та розуміння подружжя згасли і поступово стосунки між ними зіпсувались, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин. Враховуючи, що спільне життя з відповідачем не склалося, сімейні стосунки між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Надалі як подружжя подальше спільне життя із збереженням шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам кожного із сторін, примирення неможливе, а тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 02.10.2025 було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: службу у справах дітей виконкому Руськополянської сільської ради. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 03.11.2025 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. За клопотанням позивачки залишено без розгляду позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій розгляд справи просила провести без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Руськополянської сільської ради в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач був належним чином неодноразово повідомлений про дату, час та місце проведення розгляду справи, проте в судове засідання не з`явився. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що від позивача та представника третьої особи до суду надійшли відповідні заяви про розгляд справи без їх участі, а відповідач [PERSON] не з`явився у підготовче засідання, що призначалось судом на 02.10.2025, 03.11.2025, а також не з`явився у судове засідання 26.11.2025 з клопотаннями, заявами до суду не звертався, а в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями 12, 13, 77\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 20.11.2015 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1837. Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . З копії паспорту громадянина України виданого на ім`я [PERSON] вбачається, що позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Реєстру територіальної громади, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У відповідності до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України- за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст.182 СК України, судом при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд\~не обмежується\~ розміром\~заробітку (доходу)\~платника аліментів\~у разі\~встановлення наявності\~у нього\~витрат,\~що перевищують\~його заробіток\~(дохід),\~і щодо\~яких таким\~платником аліментів\~не доведено\~джерело походження\~коштів для\~їх оплати. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України щодо розміру аліментів. Відповідно до\~ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В порядку п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки сімейні стосунки між сторонами не склалися, подружні відносини сторонами не підтримуються, збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що оскільки неповнолітній син проживає разом з позивачкою та потребує матеріальної допомоги і з боку батька, а тому батько зобов`язаний надавати дитині таку допомогу у виді сплати аліментів. Так як позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, і дані вимоги є обґрунтованими та доведеними, а відповідач не заперечує щодо їх задоволення, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати за вимогу про розірвання шлюбу в сумі 1211,20 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved