Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду із позовом до Монастириської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,\~\~ [PERSON] , у якому просить визнати за нею право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, що залишилися після смерті [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті її діда [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,59 га, передану йому у приватну власність рішенням сьомої сесії двадцять другого скликання Горішньослобідської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 19.08.1997 року № 41 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування». Вказану спадщину прийняла дружина спадкодавця [PERSON] (баба позивача), оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом з [PERSON] . Після смерті її баби [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку, яку вона прийняла як спадкоємець [PERSON] за заповітом, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із відповідною заявою. Проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно у зв`язку із тим, що [PERSON] за життя не завершив процедуру приватизації та не зареєстрував право власності на належну йому земельну ділянку. Також їй було відмовлено у виготовлені технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). З огляду на наведені обставини [PERSON] просить визнати за нею право на завершення процедури приватизації зазначеної земельної ділянки у порядку спадкування та право на реєстрацію за нею права власності (речового права). Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 30.10.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивоварчук О. Є. інформацію про те, чи заведено спадкові справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Андрусенко І. Я. у підготовче засідання не з`явилися, проте представник позивача разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник відповідача Монастириської міської ради у підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності представника Монастириської міської ради. З обставинами, викладеними у позовній заяві, Монастириська міська рада погоджується та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, \~ [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. З обставинами, викладеними у позовній заяві, [PERSON] погоджується та зазначає, що не проживала разом із спадкодавцями [PERSON] і [PERSON] на час їхньої смерті. Проти задоволення позову [PERSON] не заперечує. З огляду на наведене суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у порядку, встановленому ст.\~206 ЦПК України. Суд установив такі обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.04.1957 року [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . На підтвердження того, що [PERSON] була дружиною [PERSON] до матеріалів справи долучено копію погосподарської книги с. Горішня Слобідка (особовий рахунок № [NUMBER] ) за 2006-2010 роки. Зі змісту цієї погосподарської книги видно, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зазначений головою домогосподарства, іншими членами якого були його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.06.1975 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.06.1975 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.03.1983 року [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] одружилися 28.07.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 28.07.2003 року. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням сьомої сесії двадцять другого скликання Горішньослобідської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 19.08.1997 року № 41 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» вирішено передати безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових і господарських будівель (присадибні ділянки), особистого підсобного господарства громадян сіл Горішня Слобідка, Нова Гута і Рідколісся згідно з додатком. Зі змісту витягу зі списку громадян сіл, яким передаються земельні ділянки у приватну власність та постійне користування с. Горішня Слобідка (додаток до рішення) видно, що вищевказаним рішенням дідові позивача [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,59 га. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.12.2006 року. Як видно зі змісту відповіді Монастириської міської ради № 204 від 10.10.2025 року, відповідно до записів у погосподарській книзі № 3 за 2006-2010 роки (особовий рахунок №\~ [NUMBER] ) [PERSON] , який помер [INFO] , на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом із ним за вказаною адресою також були зареєстровані його дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] , онуки [PERSON] , [PERSON] , правнук [PERSON] . Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Пивоварчук О. Є. № 151/01-16 від 15.11.2025 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкової справи не заведено. [PERSON] (баба позивача) померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 18.06.2020 року виконуючим обов`язки старости Монастириської міської ради Головачуком В. А., яким заповіла усе своє майно позивачу [PERSON] . Як видно зі змісту відповіді Монастириської міської ради № 204 від 10.10.2025 року, відповідно до записів у погосподарській книзі № 1 за 2021-2025 роки (об`єкт погосподарського обліку № 0104-1) [PERSON] , яка померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею за вказаною адресою також були зареєстровані дочка [PERSON] та зять [PERSON] . Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Пивоварчук О. Є. № 151/01-16 від 15.11.2025 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу № 36 від 01.09.2025 року. З матеріалів вказаної спадкової справи видно, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] 01.09.2025 року звернулася позивач [PERSON] . Водночас [PERSON] (мати позивача) 01.09.2025 року подала заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині. 22.09.2025 року [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні [PERSON] земельні ділянки площею 0,2369 га і 0,1861 га з кадастровими номерами 6124282800:01:001:0684 та 6124282800:01:001:0545. Листом № 0912 від 06.10.2025 року ПП «Землі Придністров`я» відмовило позивачу у виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,59 га, переданої [PERSON] у приватну власність рішенням сьомої сесії двадцять другого скликання Горішньослобідської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 19.08.1997 року № 41. Окрім того, інформаційним листом № 68/01-16 від 03.09.2025 року приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Пивоварчук О. Є. відмовила [PERSON] в оформленні спадкових прав на земельну ділянку площею 0,59\~га, що залишилася після смерті її баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Відмова у вчиненні нотаріальних дій мотивована тим, що [PERSON] , якому ця земельна ділянка передана у приватну власність та спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , за життя не завершив процедуру приватизації та не зареєстрував речове право на вказану земельну ділянку. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Абзацом 2 п. 1 Перехідних положень ЗК України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації. Аналогічний за змістом висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 350/67/15-ц. Про те, що до складу спадщини входить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю, Верховний Суд також вказав, зокрема, у постанові від 23.11.2022 року у справі № 752/1229/21. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Абзацом 1 ч. 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. У постанові від 07.06.2023 року у справі № 227/5018/21 Верховний Суд зауважив, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Установлено, що дідові позивача [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,59\~га, призначена для ведення особистого підсобного господарства, передана йому у приватну власність рішенням сьомої сесії двадцять другого скликання Горішньослобідської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 19.08.1997 року № 41 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування». Проте [PERSON] , який помер [INFO] , за життя не завершив процедуру приватизації вказаної земельної ділянки та не зареєстрував своє речове право. Після смерті [PERSON] цю земельну ділянку успадкувала лише його дружина [PERSON] (баба позивача), оскільки належала до спадкоємців першої черги за законом та прийняла спадщину. Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , відсутні. Водночас [PERSON] , яка померла [INFO] , також не завершила за життя процедуру приватизації та не зареєструвала право власності на зазначену вище земельну ділянку. Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла. Дані про спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , відсутні. Отже, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право на завершення процедури приватизації вищевказаної земельної ділянки у порядку спадкування, у тому числі право на реєстрацію за нею права власності (речового права) на цю земельну ділянку.

Outcome: approved