Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

22.01.2025 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Корнієнко Л.В., із позовом до ФГ «Юварос», [PERSON] про визнання договору оренди земельної ділянки № 5 від 01.03.2024 року недійсним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди, в якому просить: визнати недійсним договір оренди землі № 5 від 01.03.2024 року, що укладений між [PERSON] та ФГ «Юварос»; застосувати наслідки недійсності правочину договору оренди землі № 5 від 01.03.2024 року шляхом скасування рішення державного реєстратора Відділу надання адміністративних послуг Калинівської міської ради Вінницької області Підлуцької Ю.М., індексний номер 71924153 від 06.03.2024 року, про державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) за ФГ «Юварос» щодо земельної ділянки площею 3,3310га., кадастровий номер 0521680300:04:000:0343, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської об`єднаної територіальної громади Хмільницького району Вінницької області, Байківського старостинського округу (колишньої Байківської сільської ради (за межами населеного пункту). В обґрунтування даних вимог, адвокат Корнієнко Л.В. зазначила, що ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 12.02.2024 року у справі № 376/313/24, затверджено мирову угоду, укладену 31.01.2024 року між [PERSON] та [PERSON] , яка набула законної сили 28.02.2024 року та за умовами якої « [PERSON] передає у власність [PERSON] в рахунок погашення боргу в сумі 100000,00грн. земельну ділянку площею 3,3310га., кадастровий номер 0521680300:04:000:0343, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської об`єднаної територіальної громади Хмільницького району Вінницької області, Байківського старостинського округу (колишньої Байківської сільської ради (за межами населеного пункту), що належить йому на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 26.08.2015 року у справі № 132/2179/15-ц. [PERSON] приймає у власність від [PERSON] земельну ділянку площею 3,3310га., кадастровий номер 0521680300:04:000:0343, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської об`єднаної територіальної громади Хмільницького району Вінницької області, Байківського старостинського округу (колишньої Байківської сільської ради (за межами населеного пункту), в рахунок погашення боргу в сумі 100000,00грн. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,3310га., кадастровий номер 0521680300:04:000:0343, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської об`єднаної територіальної громади Хмільницького району Вінницької області, Байківського старостинського округу (колишньої Байківської сільської ради (за межами населеного пункту), в рахунок погашення боргу в сумі 100000,00грн. Закрити провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу». 14.03.2024 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором Відділу надання адміністративних послуг Калинівської міської ради Вінницької області Бохонко В.О. здійснено державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 3,3310га., кадастровий номер 0521680300:04:000:0343, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місцезнаходження: Вінницька область, Калинівський район, с/р Байківська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 978750905216), на підставі ухвали Сквирського районного суду Київської області від 12.02.2024 року у справі № 376/313/24. Під час державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, державним реєстратором Бохонко В.О. повідомлено [PERSON] про те, що згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка була передана [PERSON] в оренду ФГ «Юварос», на підставі договору оренди земельної ділянки № 5 від 01.03.2024 року. Оскільки, 28.02.2024 року [PERSON] набув право власності на земельну ділянку, що безумовно свідчить про припинення права власності за [PERSON] на неї, а відтак [PERSON] не мав жодного права на укладення 01.03.2024 року оспорюваного договору оренди, оскільки його право володіння, користування та розповсюдження земельною ділянкою припинилося, а тому оспорюваний правочин в момент його укладення суперечив вимогам закону, а саме ст.ст.316, 317, 319, 761 ЦК України, що є підставою для визнання його недійсним в силу приписів ст.ст.203, 215, 229, 230 ЦК України, та застосування наслідків недійсності правочину шляхом скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2025 року, визначено склад суду з розгляду позову: головуючого суддю Сєліна Є.В. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 06.05.2025 року, відкрито провадження за позовом, визначено здійснити його розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 12.06.2025 року на адресу Калинівського районного суду Вінницької області надійшов відзив на позовну заяву, в якому ФГ «Юварос» просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Дану позицію обґрунтовує тим, що 05.01.2025 року [PERSON] отримав 30000,00грн. за укладення договору оренди № 5 з ФГ «Юварос» земельної ділянки площею 3,331га., кадастровий номер 0521680300:04:000:0343, що підтверджується розпискою. 01.03.2024 року між ФГ «Юварос» та [PERSON] був укладений договір оренди землі № 5, цього ж дня, сторонами складено акт приймання-передачі земельної ділянки. 01.03.2024 року державним реєстратором Підлуцькою Ю.М. здійснено запис в Державному реєстрі речових прав за № 53996962 про реєстрацію права оренди земельної ділянки. Будь-яких обмежень чи заборон на момент вчинення реєстраційних дій щодо права оренди земельної ділянки не існувало, а тому державна реєстрація відбулась у повній відповідності до вимог законодавства. Реєстрація ж права власності за [PERSON] була здійснена лише 11.03.2024 року, при цьому, відомості щодо зареєстрованого договору оренди землі № 5 були відомі [PERSON] на момент державної реєстрації його права власності. ФГ «Юварос» на момент укладення договору оренди землі № 5 не володіло інформацією щодо розгляду судової справи між [PERSON] та [PERSON] . В 2024 році на адресу ФГ «Юварос» надійшло повідомлення від [PERSON] , яке датоване 25.08.2024 року, про зміну орендодавця за договором оренди землі, на підставі якого ФГ «Юварос» сплатило [PERSON] орендну плату, що підтверджується платіжними інструкціями. У ФГ «Юварос» виникає занепокоєння з приводу дій [PERSON] щодо скарження договору оренди землі № 5, та акцентує увагу суду на суттєві протиріччя у діях [PERSON] (суперечлива поведінка), що свідчить про його спробу уникнути виконання взятих на нього зобов`язань та отримання вигоди від інших потенційних орендарів. Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 24.09.2025 року, закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Корнієнко Л.В. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідачі представник ФГ «Юварос», [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належними чином. Суд, заслухавши вступне слово позивача та його представника, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, прийшов до наступного висновку. Частиною другою статті 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно із частиною першою статті 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За положеннями частин першої, третьої статті 16 «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до статті 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною першою статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. За змістом частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі», після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 Закону України «Про оренду землі»). Статтею 204 ЦК України встановлено, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частини першої статті 148-1 ЗК України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Згідно частини третьої статті 148-1 ЗК України, особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Дотримання вищевказаних дій для власника, до якого перейшло право власності на земельну ділянку, є важливим етапом, спрямованим для налагодження виплати орендної плати за укладеним до переходу права власності договором. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 146/350/20, від 28 квітня 2021 року у справі № 341/245/19. За частиною шостої статті 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Статтею 35 Закону України «Про оренду землі» визначено, що спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Відповідно до статті 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Встановлено, що [PERSON] будучи власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,331га., що розташована за адресою: Вінницька область, Калинівський район, Байківська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки 0521680300:04:000:0343 (надалі земельна ділянка за кадастровим номером 0521680300:04:000:0343), уклав договір оренди зазначеної земельної ділянки із [PERSON] строком на 7 (сім) років із правом пролонгації, який на підставі рішення державного реєстратора Новогребельської сільської ради Калинівського району Вінницької області Нестерук О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 34061901 від 28.02.2017 року, зареєстрований 23.02.2017 року в Державному реєстрі речових прав (номер запису про інше речове право 19229470), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав за № 368087421, сформованим 01.03.2024 року державним реєстратором Відділу надання адміністративних послуг Калинівської міської ради Вінницької області Підлуцькою Ю.М. [PERSON] відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованої 21.10.2019 року державним реєстратором Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області Ткачук С.О., є керівником Фермерського господарства «Юварос» (ідентифікаційний код юридичної особи 43297400), основним видом економічної діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. [PERSON] , як власник земельної ділянки за кадастровим номером 0521680300:04:000:0343, особисто отримав 05.01.2024 року від Фермерського господарства «Юварос» грошові кошти в сумі 30000,00грн. в рахунок продовження строку дії договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером 0521680300:04:000:0343, на 10 (десять) років, з 20.02.2024 року, про що свідчить відомість розписок за заключення договорів оренди земельних ділянок з Фермерським господарством «Юварос» за 2024 рік, та розписка [PERSON] від 05.01.2024 року. Як вбачається із веб-сайту Сквирського районного суду Київської області, 25.01.2024 року (тобто, після отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 30000,00грн. в рахунок продовження строку дії договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером 0521680300:04:000:0343), до цього суду звернувся [PERSON] (за твердженням керівника Фермерського господарства «Юварос» [PERSON] зять [PERSON] ) із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. 31.01.2024 року [PERSON] та [PERSON] уклали мирову угоду, яку надали Сквирському районному суду Київської області на затвердження. За умовами мирової угоди, « [PERSON] передає у власність [PERSON] в рахунок погашення боргу в сумі 100000 (сто тисяч) гривень\~земельну ділянку площею 3,3310га, кадастровий номер 0521680300:04:000:0343, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської об`єднаної територіальної громади, Вінницької області Хмільницького району Байківського старостинського округу (колишньої Байківської сільської ради (за межами населеного пункту) Калинівського району, Вінницької області), що належить йому відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 26.08.2015 року за № 132/2179/15-ц. [PERSON] приймає у власність від [PERSON] земельну ділянку площею 3,3310га, кадастровий номер 0521680300:04:000:0343, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської об`єднаної територіальної громади, Вінницької області Хмільницького району Байківського старостинського округу (колишньої Байківської сільської ради (за межами населеного пункту) Калинівського району, Вінницької області) в рахунок погашення боргу сумі 100000 (сто тисяч) гривень. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,3310га, кадастровий номер 0521680300:04:000:0343, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської об`єднаної територіальної громади, Вінницької області Хмільницького району Байківського старостинського округу (колишньої Байківської сільської ради (за межами населеного пункту) Калинівського району, Вінницької області) в рахунок погашення боргу сумі 100000 (сто тисяч) гривень. Закрити провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Приватно-правовий інструментарій (зокрема, затвердження мирової угоди) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення чи унеможливлення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. По своїй суті застосування конструкції мирової угоди всупереч її призначенню та/або на шкоду кредитору є нерозумним та недопустимим. При цьому, у разі використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню та/або на шкоду кредитору, а для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу, судове рішення стосується прав та/або інтересів кредитора (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 листопада 2022 року в справі № 759/6865/19 (провадження № 61-7195св22)). Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2025 року у справі № 376/2362/24 (провадження № 61-8200св25), де зазначено, що досить часто мирова угода використовується з метою уникнення поширення на правовідносини сторін правил, встановлених частиною другою\~статті 777 ЦК України, частиною першою\~статті 9 Закону України «Про оренду землі», тобто з неправомірною метою, не для забезпечення визначеності в приватних відносинах, захисту прав та інтересів. Як наслідок, відчуження речі, яка є предметом найму, відбувається з порушенням переважного права купівлі; мирова угода за своєю сутністю є цивільно-правовим правочином, на підставі якого припиняється договірне чи недоговірне зобов`язання. На сутнісну характеристику мирової угоди жодним чином не впливає процес її оформлення. При цьому не виключається характеристика мирової угоди за своїм змістом як договору купівлі-продажу. Однак у цьому разі має місце нетипова купівля-продаж, що проявляється в: початковому отриманні певної грошової суми за іншим цивільним договором (наприклад, позики); невиконанні обов`язку щодо її повернення; в) зверненні до суду про примусове виконання цього обов`язку; тільки наступній домовленості щодо предмета договору; при затвердженні судом мирової угоди (за умови, що сутнісна складова відносин сторін становитиме купівлю-продаж) потрібно дотримуватися правил про переважне право купівлі. Втім в будь-якому разі має існувати диференційований підхід, оскільки передача за мировою угодою речі, яка є предметом найму, «взамін», наприклад припинення зобов`язання щодо відшкодування шкоди, не дозволить кваліфікувати такі відносини як купівлю-продаж; очевидно, що приватноправовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту з метою «обходу» переважного права купівлі, передбаченого частиною другою\~статті 777 ЦК України, частиною першою\~статті 9 Закону України «Про оренду землі». Якщо учасники цивільного обороту використовують правомірний цивільно-правовий інструментарій (зокрема, конструкцію мирової угоди) для «обходу» переважного права купівлі, передбаченого частиною другою\~статті 777 ЦК України, частиною першою\~статті 9 Закону України «Про оренду землі», то в такому разі відбувається використання конструкції мирової угоди не для забезпечення визначеності в приватних відносинах, захисту прав та інтересів, і судове рішення стосується прав та/або інтересів суб`єкта переважного права; парламентом передбачено на рівні норми закону правила, яким чином має відбуватися сплата ціни земельної ділянки сільськогосподарського призначення за цивільно-правовим договором та те, що виключається набуття за будь-яким відплатним договором земельної ділянки сільськогосподарського призначення при відсутності у набувача права власності документів, які підтверджують джерела походження коштів або інших активів, за рахунок яких набувається таке право. Очевидно, що парламент не мав на увазі підхід, за якого допускається «обхід» імперативних правил за допомогою конструкції мирової угоди в тому разі, коли вона по своїй суті кваліфікується як нетипова купівля-продаж. Тому ці правила мають поширюватися й на ті випадки, коли відбувається затвердження мирової угоди. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 12.02.2024 року у справі № 376/313/24 (номер провадження 2/376/406/2024 року), затверджено мирову угоду, яка укладена 31.01.2024 року між [PERSON] та [PERSON] за умовами якої: « [PERSON] передає у власність [PERSON] в рахунок погашення боргу в сумі 100000 (сто тисяч) гривень\~земельну ділянку площею 3,3310га, кадастровий номер 0521680300:04:000:0343, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської об`єднаної територіальної громади, Вінницької області Хмільницького району Байківського старостинського округу (колишньої Байківської сільської ради (за межами населеного пункту) Калинівського району, Вінницької області), що належить йому відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 26.08.2015 року за № 132/2179/15-ц. [PERSON] приймає у власність від [PERSON] земельну ділянку площею 3,3310га, кадастровий номер 0521680300:04:000:0343, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської об`єднаної територіальної громади, Вінницької області Хмільницького району Байківського старостинського округу (колишньої Байківської сільської ради (за межами населеного пункту) Калинівського району, Вінницької області) в рахунок погашення боргу сумі 100000 (сто тисяч) гривень. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,3310га, кадастровий номер 0521680300:04:000:0343, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської об`єднаної територіальної громади, Вінницької області Хмільницького району Байківського старостинського округу (колишньої Байківської сільської ради (за межами населеного пункту) Калинівського району, Вінницької області) в рахунок погашення боргу сумі 100000 (сто тисяч) гривень. Закрити провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Ухвала про затвердження мирової угоди, є правовстановлюючим документом, на підставі якої проводиться скасування та реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності». Згідно відмітки на ухвалі Сквирського районного суду Київської області від 12.02.2024 року у справі № 376/313/24 (номер провадження 2/376/406/2024 року), та відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, дана ухвала набула законної сили 28.02.2024 року. 01.03.2024 року [PERSON] та Фермерське господарство «Юварос» в особі керівника Кубряка Романа Васильовича уклали договір оренди землі № 5, за умовами якого [PERSON] передав ФГ «Юварос» в тимчасове користування земельну ділянку за кадастровим номером 0521680300:04:000:0343, строком на 10 (десять) років, до 01.03.2034 року. Відповідно до акту прийняття-передачі земельної ділянки від 01.03.2024 року, на підставі договору оренди землі № 5 від 01.03.2024 року, [PERSON] передав Фермерському господарству «Юварос» земельну ділянку за кадастровим номером 0521680300:04:000:0343. 01.03.2024 року на підставі рішення державного реєстратора Відділу надання адміністративних послуг Калинівської міської ради Вінницької області Підлуцької Ю.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 71924153 від 06.03.2024 року, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав (номер запису про інше речове право 53996962), речове право право оренди земельної ділянки за кадастровим номером 0521680300:04:000:0343 за Фермерським господарством «Юварос», що виникло згідно договору оренди землі № 5 від 01.03.2024 року, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав № 368652434, сформований 01.03.2024 року державним реєстратором Відділу надання адміністративних послуг Калинівської міської ради Вінницької області Підлуцькою Ю.М. 11.03.2024 року на підставі рішення державного реєстратора Відділу надання адміністративних послуг Калинівської міської ради Вінницької області Бохонко В.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 72040535 від 13.03.2024 року, до Державного реєстру речових прав внесено 11.03.2024 року запис про реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 0521680300:04:000:0343 (номер відомостей про речове право 54099162), що виникло згідно ухвали Сквирського районного суду Київської області від 12.02.2024 року у справі № 376/313/24 (номер провадження 2/376/406/2024 року), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 369720158, сформованим 14.03.2024 року державним реєстратором Відділу надання адміністративних послуг Калинівської міської ради Вінницької області Бохонко В.О. Після державної реєстрації свого права власності на земельну ділянку за кадастровим номером 0521680300:04:000:0343, [PERSON] у відповідності до норми ч.5 ст.31 Закону України «Про оренду землі», яка визначає, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному\~статтею 148-1\~ЗК України, повідомив Фермерське господарство «Юварос», як орендаря, про те, що 11.03.2024 року він набув право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 0521680300:04:000:0343, та згідно положень статті 148-1\~ЗК України, до нього, як до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку перейшли права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинним договором оренди щодо такої земельної ділянки. На виконання вимог ч.3 ст.148-1 ЗК України, повідомив про свої банківські реквізити, на які просив здійснювати відповідні платежі (орендну плату). З наявних у справі платіжних інструкцій та відомості про нарахування виплати за оренду землі, ПДФО, військового збору, земельного податку за 2024 року по Фермерському господарстві «Юварос» слідує, що [PERSON] на його банківських рахунок, який був зазначений ним у вищезазначеному повідомлені, Фермерським господарством «Юварос» перераховано 13.12.2024 року орендну плату за земельну ділянку за кадастровим номером 0521680300:04:000:0343 згідно з договором оренди землі № 5 від 01.03.2024 року, за 2024 рік, яку [PERSON] отримав, про що зазначив у судовому засіданні. З урахуванням наведеного, судом встановлено, що [PERSON] набув право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 0521680300:04:000:0343, у відповідності до вимог статті 125 ЗК України, з моменту державної реєстрації цього права, а саме з 11.03.2024 року, тобто після укладення 01.03.2024 року її попереднім власником [PERSON] договору оренди землі № 5 із Фермерським господарством «Юварос». Як зазначено вище, відповідно до частини першої статті 148-1 ЗК України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Згідно частини третьої статті 148-1 ЗК України, особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. [PERSON] у повідомленні, направленому на адресу Фермерського господарства «Юварос», в порядку виконання вимог частини третьої статті 148-1 ЗК України, засвідчив факт переходу до нього прав та обов`язків попереднього власника земельної ділянки [PERSON] за чинним договором оренди оренди землі № 5 від 01.03.2024 року, та отримав на його виконання орендну плату за 2024 рік. За частиною шостої статті 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Аналогічні положення містяться в пункті 40 договору оренди землі № 5 від 01.03.2024 року, згідно якого, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання Договору. За умовами договору оренди землі № 5 від 01.03.2024 року (пункти 38, 39), дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Право на розірвання договору, як свідчать матеріали справи, [PERSON] на даний час не реалізував, натомість звернувся до суду із вказаним позовом. Новий власник земельної ділянки не може вимагати визнання недійсним договору оренди, укладеного попереднім власником, оскільки згідно із загальним правилом, продаж майна не впливає на орендні відносини. Заміна власника призводить до заміни орендодавця, але договір оренди продовжує діяти на тих самих умовах, за винятком випадків, коли це суперечить закону або умовам самого договору. Таким чином, позов [PERSON] до Фермерського господарства «Юварос», [PERSON] про визнання договору оренди земельної ділянки № 5 від 01.03.2024 року недійсним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди не підлягає задоволенню. За приписами частин першої-третьої, п`ятої\~статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: dismissed