Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У жовтні 2022 року ТОВ «РАДА 1» (далі - позивач) звернулось до Печерського районного суду м. Києва із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на користь ТОВ «РАДА 1», заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 32 925,45 грн., - основний борг, інфляційні нарахування - 7 097,66 грн., три відсотка річних - 899,88 грн. та судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. У обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач користується комунальними послугами, отримує в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які їй надаються, проте, по оплаті за спожиті послуги,утворилась заборгованість в сумі 32 925,45 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2022 року відкрито провадження у цивільній справі № 757/28475/22-ц за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. 06.01.2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 22.02.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 17.04.2023 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи. 20.04.2023 року на адресу суду від відповідача надійшли пояснення. 17.05.2023 року на адресу суду від представника третьої особи надійшли пояснення Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2023 року занесеною до протоколу судового засідання залучено до участі у справу у якості третьої особи ОСББ «Ковпака 17». 06.07.2023 року на адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення. 24.10.2024 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про доручення письмових доказів. 27.05.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У судове засідання представник третьої особи не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність представника третьої особи на підставі наявних в ній доказів. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши позицію сторони позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується витягом з інформаційною довідкою № 169400363 від 05.06.2019 року. Загальна площа квартири становить 138,8 кв.м. Управителем, що обслуговує даний будинок, є ТОВ «РАДА 1», що підтверджується Актом про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, зареєстрованого за № 315 від 31 грудня 1999 року в Управлінні Держархбудконтролю м. Києва, а також Договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 28.04.2020 року. Згідно ст. 151 ЖК УРСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української РСР. Статтею 162 ЖК УРСР закріплено імперативну норму по оплаті за житлово-комунальні послуги: «Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) Споживач зобов`язаний вчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені Договором або законом. На виконання вимог чинного законодавства України з метою врегулювання відносин між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір № УЖ/Р1-3/20/12/16 на надання житлово-комунальних послуг від 20 грудня 2016 року (далі - Договір). Відповідно до п. 2.2. Договору відповідач взяв на себе зобов`язання вносити передбачену Договором плату за послуги за один місяць до 20-го числа місяця, що передує розрахунковому. Зобов`язання, передбачене зазначеним положенням Договору, не виконується відповідачем належним чином. З матеріалів справи також вбачається, що 28.04.2020 року між ТОВ «Рада-1» (управитель) та ОСББ «Ковпака 17» (співвласник) був укладений договір «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком», за умовами якого управитель зобов`язувався надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законом (п. 1 договору). Пунктом 4 вказаного договору сторони визначили, що послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території; виконання санітарно-технічних робіт; обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем); утримання ліфтів, тощо; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Послуга з управління надається відповідно до вимог до якості згідно з додатком 4 до цього договору, що є невід`ємною частиною. Також, вказаним договором сторони погодили цей договір набирає чинності з 29.04.2020 року та укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього жодна і сторін договору не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на один рік (п.п. 28, 29 договору). Пунктом 30 вищезазначеного договору визначено підстави припинення вказаного договору, а п.32 визначено, що у разі припинення дії договору не пізніше дня, що настає за днем припинення дії договору управитель передає новому управителю багатоквартирного будинку чи особі, уповноваженій співвласниками або об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку: наявну технічну документацію на такий будинок; інформацію про виконанні роботи з технічного обслуговування і ремонту конструктивних елементів багатоквартирного будинку та інженерних систем за строк дії договору, але не більше трьох останній років; інформацію про виникненні аварійних ситуацій і технічних несправностей у розрізі конструктивних елементів та інженерних систем за строк дії договору, але не більше трьох останній років; дані бухгалтерського обліку доходів та витрат на утримання багатоквартирного будинку за строк дії договору, мале не більше трьох останніх років; майно, передане управителю будинку за рішенням співвласників. Згідно наданого суду розрахунку заборгованості за період з 01.08.2020 року по 31.07.2022 року включно в результаті несплати за належним чином надані послуги за відповідачем утворився борг в розмірі 32925 грн. 45 коп. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У порядку п.2 ч.3 ст.4 Закону до повноважень органів місцевого самоврядування належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. Статтею 10 зазначеного Закону визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до частини першої статті 12 Закону № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Статтею 68 ЖК України встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблені правові висновки про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, де Велика Палата погодилася з висновками судів першої й апеляційної інстанцій про те, що у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані такі послуги та не знайшла підстав для відступу від висновку Верховного Суду України у постанові від 20 квітня 2016 року при розгляді справи № 6-2951цс15 (пункти 19-20). У силу вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до розрахунку наданого ТОВ «Рада 1» відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком, у зв`язку з чим у останнього утворилася заборгованість, яка станом на 31.08.2022 року становить 32925,45 грн. Заперечуючи наявність боргу з обслуговування багатоквартирного будинку та не правильність поданого розрахунку, відповідач не надав суду жодних доказів того, що за спірний період послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території надавалися іншим управителем, а не позивачем, свого розрахунку, як і доказів оплати наданих послуг також не надав. У відповідності зі ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем). Судовим розглядом встановлено, що за період несплати відповідачем за житлово-комунальні послуги, від відповідача на адресу позивача не надходило жодних актів-претензій та заяв, що свідчить про те, що позивач надавав дані послуги належної якості, а відповідач їх споживав. Дана правова позиція знаходить своє відображення у численних судових рішеннях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема в ухвалі від 02.12.2015 у справі №6-25692ск15, в ухвалі від 04.09.2013 у справі №6-21709св13, в ухвалі від 21.09.2011 у справі №6-2944св10. Так, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача інфляційні нарахування у розмірі 7097,66 грн. та 3% річних у розмірі 899,88 грн. за період з 01.08.2020 року по 31.08.2022 року. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», Кабінет Міністрів України постановив, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Таким чином, враховуючи, що в Україні з 24.02.2022 року введено воєнний стан, та враховуючи, що Постановою КМУ встановлена пряма заборона нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат та 3 % річних за період з 24.02.2022 року по серпень 2022 року. Враховуючи зазначене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань та 3% річних з урахуванням заборони, визначеної постановою КМУ № 206, підлягають задоволенню за період з серпня 2020 року (зазначена позивачем дата початку розрахунку) по 23.02.2022 року включно. Отже, заявлена до стягнення сума 3% річних 899,88 грн. підлягає зменшенню на суму 3% річних, що були нараховані з 24.02.2022 року, на 25,29 грн. та буде складати 874,29 грн. Заявлена до стягнення сума інфляційних втрат 7097,66 грн. підлягає зменшенню на суму інфляційних втрат, що були нараховані з 24.02.2022 року на 112,33 грн. та буде складати 6 985,33 грн. Отже, стягненню з відповідача на користь ТОВ «Рада 1» підлягають інфляційні втрати у розмірі 6 985,33 грн. та 3% річних у розмірі 874,29 грн. за період з 01.08.2020 року по 23.02.2022 року. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих їй житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви ТОВ «Рада 1» сплатило судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. Оскільки суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (99,6%), а саме у розмірі 2471,07 грн. (2481*99,6%). Враховуючи викладене,

Outcome: partial