Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

I. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 8/3176591 від 30.04.2021 у розмірі 58855,40 грн., а також понесені судові витрати на сплату судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.04.2021 року між [PERSON] та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» було укладено кредитний договір № 8/3176591. Умовами Кредитного договору було передбачено, що кредит надано відповідачці в сумі 34000,00 грн., строком на 72 місяці\~з 30.04.2021 по 29.04.2027 року. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, установленому Договором. 18.12.2024 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» був укладений договір відступлення права вимоги № 5-2024. Згідно Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 18.12.2024 року, 20.12.2024 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 8/3176591 від 30.04.2021 року, що був укладений між Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] . Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту та ігнорування вищезазначеного повідомлення та вимоги, позивач вправі вимагати у позичальника дострокового повернення суми боргу за неналежне виконання умов кредитного договору в судовому порядку, та зазначив, що на дату відступлення (20.12.2024) заборгованість за Кредитним договором становила 52602,71 гривень, яка складалась з: - строкова заборгованості за тілом кредиту 17486,86 гривень; - прострочена заборгованості за тілом кредиту 5 653,15 гривень; - заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом 67,07 гривень; - заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом 3478,66 гривень; - заборгованість за простроченими реструктуризованими процентами за користування кредитом 2084,40 гривень; - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 969,00 гривень; - прострочена заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 18018,57 гривень; - прострочена заборгованість за реструктуризованою комісією за обслуговування кредитної заборгованості 4845,00 гривень. За період з 20.12.2024 по 15.05.2025 було нараховано: - проценти за користування кредитом 1407,69 гривень; - комісія за обслуговування кредитної заборгованості 4845,00 гривень. За період з 20.12.2024 по 15.05.2025 боржником добровільно платежі не сплачувались. Загальна заборгованість Відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по Кредитному договору №8/3176591 від 30.04.2021 року становить 58855,40 гривень, яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту 23140,01 гривень; - заборгованості за процентами за користування кредитом 7037,82 гривень; -\~заборгованості за\~комісією за\~обслуговування кредитної\~заборгованості \~28677,57\~гривень. 2. Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, якими обґрунтовуються його заперечення проти позовних вимог до суду не надав. 3. Жодних інших заяв по суті справи від учасників до суду не надходило. Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 03 липня 2025 року було відкрите провадження у даній справі, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження було направлено позивачу та третій особі до їх електронного кабінету 03 липня 2025 року. Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження було надіслано 04 липня 2025 року рекомендованим повідомленням, яке було відповідачу вручено 10 липня 2025 року. Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі наданих до суду доказів. 1. Судом встановлено, що 30.04.2021 року між [PERSON] та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» було укладено кредитний договір № 8/3176591, який відповідач підписала власноручно особистим підписом. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма істотними умовами надання банківських послуг та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Згідно з положеннями частини першої статті 205 ЦК У?раїни правочин може вчинятися усно або в письмовій (еле?тронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, я?що інше не встановлено за?оном. Відповідно до статті 207 ЦК У?раїни правочин вважається та?им, що вчинений у письмовій формі, я?що його зміст зафі?сований в одному або ?іль?ох до?ументах (у тому числі еле?тронних), у листах, телеграмах, я?ими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-теле?омуні?аційної системи, що ви?ористовується сторонами. У разі я?що зміст правочину зафі?сований у ?іль?ох до?ументах, зміст та?ого правочину та?ож може бути зафі?совано шляхом посилання в одному з цих до?ументів на інші до?ументи, я?що інше не передбачено за?оном. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою власноручного підпису відповідача у банківських документах. Таким чином, між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків за Кредитним договором № 8/3176591 від 30.04.2021. 2. Судом встановлено, що 18.12.2024 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» був укладений договір відступлення права вимоги № 5-2024. Згідно Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 18.12.2024 року, 20.12.2024 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 8/3176591 від 30.04.2021 року, що був укладений між Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Таким чином, на думку суду, «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 8/3176591 від 30.04.2021. 3. Судом встановлено, що 30.04.2021 року між [PERSON] та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» було укладено кредитний договір № 8/3176591. Згідно умов Договору сума кредиту становить 34000,00 грн. зі строком кредитування 72 місяці\~з 30.04.2021 по 29.04.2027 року включно, розмір процентної ставки\~15,00% річних, розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості\~2,85% в місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Також [PERSON] підписала: Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Графік платежів по кредиту, ануїтет), яка є додатком до Договору. Позивачем була надана копія меморіального ордеру № 36488423-1 від 30 квітня 2021 року, згідно з яким було надано кредит в сумі 34000,00 грн. за кредитним договором № 8/3176591 від 30.04.2021. 11 березня 2025 року ТОВ «ФК «Брайт-К» направило повідомлення [PERSON] про наявність простроченої заборгованості за кредитом, яким, зокрема було повідомлено відповідачку про відступлення права вимоги за кредитним договором. 15 травя 2025 року ТОВ «ФК «Брайт-К» направило вимогу відповідачці про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. У порушення умов ?редитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не ви?онала, внаслідо? чого утворилася загальна заборгованість відповідно до розрахунків заборгованості по Кредитному договору №8/3176591 від 30.04.2021 року в розмірі 58855,40 гривень, яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту 23140,01 гривень; - заборгованості за процентами за користування кредитом 7037,82 гривень; -\~заборгованості за\~комісією за\~обслуговування кредитної\~заборгованості \~28677,57\~гривень. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідач не оспорювала факту укладення нею Кредитного договору №8/3176591 від 30.04.2021 та, відповідно, отримання від позивача кредитних коштів і користування ними. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. 4. Щодо позовної вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 28677,57грн., суд зазначає про таке. З Кредитного договору №8/3176591 від 30.04.2021 вбачається, що позичальник має сплатити кредитодавцю комісію комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,85% від суми кредиту. 10.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року № 1734-VІІІ. Зазначений Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. За правилами ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У відповідності до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.09.2022 року у справі № 755/11636/21, від 08.02.2023 року у справі № 168/349/20, та постанові Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 755/9486/21. Так у даному випадку сторонами встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». При цьому інших дій окрім надання безоплатної, за вимогами законодавства, інформації по кредиту на користь позичальника кредитор за сплачену комісію вчиняти не повинен. Таким чином, дана умова Кредитного договору №8/3176591 від 30.04.2021 щодо обов`язку позичальника сплатити кредитодавцю комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 28677,57грн. в силу ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», є нікчемним. 5. Що стосується вимоги позивача, викладеного у п. 3 прохальної частини позовної заяви від 16.06.2025, про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на сплату судового збору, то суд зазначає про таке. Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 53869 від 16.06.2025. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд визнає позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за Кредитним договором №8/3176591 від 30.04.2021 обґрунтованими і задовольняє їх на суму 30177,83 грн. (23140,01\~грн.заборгованість по тілу кредиту; 7037,82\~грн.заборгованість по процентам), тому із відповідача на користь позивача,

Outcome: partial