Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви 16.10.2025\~ТОВ «Споживчий Центр» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 17 550 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6 500 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 6 045 грн, комісії за надання кредиту в розмірі 585 грн; комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1 170 грн; неустойки в розмірі 3 250 грн, а також судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. В обґрунтування позову зазначає, що 22.08.2024 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 6 500 грн зі сплатою процентної ставки «Стандарт» в розмірі 1% в день, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів, а також процентної ставки «Економ» в розмірі 0,5% в день, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, у яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Строк кредитування до 23.12.2024. Кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит на умовах та в порядку, передбаченому договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 17 550 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6 500 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 6 045 грн, комісії за надання кредиту в розмірі 585 грн; комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1 170 грн; неустойки в розмірі 3 250 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Доводи сторін у справі Позивач просив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач відзив на позов не подавав. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено,\~що 22.08.2024 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 6 500 грн зі сплатою процентної ставки «Стандарт» в розмірі 1% в день, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів, а також процентної ставки «Економ» в розмірі 0,5% в день, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, у яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Строк кредитування до 23.12.2024 (а.с. 11). Цього ж дня, ТОВ «Споживчий Центр» перерахувало на рахунок [PERSON] кредитні кошти в розмірі 6 500 грн (а.с. 9). Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 17 550 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6 500 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 6 045 грн, комісії за надання кредиту в розмірі 585 грн; комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1 170 грн; неустойки в розмірі 3 250 грн (а.с. 10). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту підтверджується належними і допустимими доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом та комісій за надання кредиту й обслуговування кредитної заборгованості, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. При цьому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позивач має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки (Постанова ВП ВС від 28.03.2018 № 444/9519/12, Постанова ВС від 01.09.2022 № 225/3427/15-ц). Крім того, пунктами 8, 9 заявки, яка є невід`ємною частиною кредитного договору, передбачено сплату комісії за надання кредиту та комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Суд звертає увагу, що Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію (пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) (п. 31.18. Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 № 496/3134/19). Оскільки проценти за користування кредитом нараховані позивачем відповідно до умов кредитного договору, у межах строку кредитування, а також договором передбачено сплату комісій за надання кредиту та обслуговування кредитної заборгованості, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Разом із тим, у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки (пені) необхідно відмовити, оскільки відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Висновки за результатами розгляду позовної заяви За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково підтверджуються належними, допустимим і достатніми доказами, є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial