Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. На початку липня 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 06 лютого 2023 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з [PERSON] договір про надання споживчого кредиту №6342750. За яким ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 10300 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 360 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,99% в день. ТОВ «Авентус Україна» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 10300 гривень. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг по поверненню кредиту у розмірі 51294 гривні 00 копійок. 25 вересня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу №25.09/23-Ф. За умовами якого до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №6342750 від 06 лютого 2023 року. Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товарситва з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 51294 гривні 00 копійок, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу 10300 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками за користування кредитом 14347 гривень 90 копійки, нараховані позивачем відсотки за 130 календарних днів 26646 гривень 10 копійок. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Столітній М.М. підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, а розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу суду з довідками ф.20 «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 06 лютого 2023 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з [PERSON] електронний договір про надання споживчого кредиту №6342750. За яким ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 10300 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 360 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,99% в день (а.с.137-146). ТОВ «Авентус Україна» виконало своє грошове зобов`язання та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 10300 гривень. Вказана обставина підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек Україна» №20231011-1 від 10.10.2023 року (а.с.69-73). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 25 вересня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу №25.09/23-Ф (а.с.90-98). За цим до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №6342750 від 06 лютого 2023 року. Дана обставина підтверджується актом прийому передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року, актом прийому передачі Реєстру боржників за договором факторингу №25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року. Встановлено, що договір про надання споживчого кредиту №6342750 від 06 лютого 2023 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора «А7198». У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не надав жодного доказу на спростування того, що він не укладав кредитний договір, не отримував та не вводив одноразовий ідентифікатор, не надавав ТОВ «Авентус Україна» відомості своєї банківської картки для переказу кредитних коштів. [PERSON] належним чином не виконував грошове зобов`язання за кредитним договором, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 51294 гривні 00 копійок, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу 10300 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками за користування кредитом 14347 гривень 90 копійок, нараховані позивачем відсотки за 130 календарних днів 26 646 гривень 10 копійок (а.с.40. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 51294 гривні 00 копійок. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції №1079 від 29 вересня 2023 року (а.с.27) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задоволений. Тому з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Столітній М.М. на підставі ордеру від 16 червня 2025 року (а.с.149). Даний ордер про надання правничої допомоги складений на підставі договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладеного між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (а.с.74-76). Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 10 грудня 2024 року згідно Договору № 10/12-2024 від 16 червня 2024 року (а.с.131-132), вбачається, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» становить 10000 гривень. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved