Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

ТОВ «ЮНІТ-КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом, посилаючись на такі обставини. 25.07.2024 року відповідно до протоколу загальних зборів № 1706 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було перейменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС». На виконання зазначеного протоколу наказом № 55-к від 25.07.2024 внесено зміни до облікових та інших документів товариства щодо його перейменування. У підтвердження заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що 19.04.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 807201 у формі електронного документа, за умовами якого відповідачці надано кредит у сумі 4 150,00 грн. 12.04.2018 року між ТОВ «АВАНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (правонаступником якого на теперішній час є ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1. Того ж дня укладено додаткову угоду № 24. На виконання умов договору факторингу складено та підписано реєстр прав вимоги № 24 від 21.08.2019, відповідно до якого право грошової вимоги до ряду боржників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 807201 від 19.04.2019, перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»). Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором у зв`язку з невиконанням останньою договірних зобов`язань. Розмір заборгованості позивач визначив у сумі 14 964,90 грн, з яких: 4 150,00 грн основний борг; 8 739,90 грн заборгованість за процентами; 2 075,00 грн штрафні санкції (пеня і штраф). Також позивачем розраховано інфляційні втрати за період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року в розмірі 3272,29 грн та збитки з урахуванням 3 % річних за період з 23.02.2019 року по 31.12.2019 року в розмірі 1348,07 грн. У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути вказану суму заборгованості з відповідачки, а також понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачці було встановлено строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Згідно опису вкладення, позивач направив відповідачу позовну заяву з додатками 26.08.2025 року. Відповідачка згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримала копію ухвали про відкриття провадження по справі 24.10.2025 року, проте в установлений строк не подала до суду відзиву на позов. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання, на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з огляду на нижченаведене. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом установлено, що 19.04.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Кредитний договір у формі електронного документа № 807201,\~згідно з\~яким відповідачці\~було надано\~кредит у\~сумі 4\~150,00\~грн (а.с. 63-67). 12.04.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено Договір факторингу № 1, 12.04.2018 року укладено додаткову угоду № 24 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 24 від 21.08.2019 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 807201 від 19.04.2019 року перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»), відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 807201 від 19.04.2019 року (а.с. 79-82, 46-49). Відповідно до\~розрахунку,\~заборгованість [PERSON] \~за Кредитним\~договором № 807201 від 19.04.2019 року, яка виникла в зв`язку з невиконанням нею договірних зобов`язань, становить 14 964,90 грн, з яких: 4 150,00 грн основний борг; 8 739,90 грн заборгованість за процентами; 2 075,00 грн штрафні санкції (пеня і штраф). Також позивачем розраховано інфляційні втрати за період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року в розмірі 3272,29 грн та збитки з урахуванням 3 % річних за період з 23.02.2019 року по 31.12.2019 року в розмірі 1348,07 грн. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Статями 625, 629\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19\~585,26 грн. Статтею 59 Конституції України закріплено право кожного на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом частини 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Із положень статті 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, у разі задоволення позову покладаються на позивача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Інтереси позивача представляє адвокат Міньковська Анастасія Володимирівна, яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність серії КС № 11306/10, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Київської області № 139, від 02 листопада 2023 року. Звертаючись до суду, позивач згідно вимог статті 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 5000,00 грн, на підтвердження понесення яких до позовної заяви долучено: договір про надання правової допомоги № 33, акт підтвердження факту надання правничої допомоги від 27 серпня 2025 року, детальний опис робіт, відповідно до яких адвокат Міньковська А. В. займалася підготовкою позовних заяв щодо стягнення заборгованості з різних боржників, в тому числі і щодо [PERSON] , вартість наданих послуг складає по 5000,00 грн (а.с. 20, 26, 56-62). Враховуючи обсяг наданих представником позивача послуг, співмірність наданих адвокатом послуг та суми виплаченого гонорару зі складністю справи, задокументований адвокатом перелік наданих послуг, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн. Відповідачка не скористалася своїм процесуальним правом та не подавала суду заперечень (у випадку їх наявності) щодо розміру заявлених представником позивача судових витрат, які на його думку, підлягають до стягнення з відповідачки. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що витрати понесені позивачем на правничу допомогу є обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами, а тому така вимога підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, який підлягає стягненню на його користь з відповідачки. На підставі статей 526, 527, 530, 625, 629, 1054\~ЦК України та

Outcome: approved