Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №09.03.2023-100000188 від 09.03.2023 у розмірі 13636,07 грн, а також понесених судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.03.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №09.03.2023-100000188, за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 7000 грн, строком на 56 днів до 03.05.2023. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, однак [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 03.05.2023, утворилась заборгованість у розмірі 13636,07 грн, що складається з 7000 грн заборгованості за тілом кредиту, 5586,07 грн заборгованості за процентами та 1050 грн заборгованості за комісією. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 10 жовтня 2025 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. В позові представник позивача просив проводити розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, зокрема шляхом направлення повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. З урахуванням вищевикладеного судом 28.11.2025 постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 09.03.2025 [PERSON] заповнила заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), та уклала з ТОВ «Споживчий центр» кредитний договір №09.03.2023-100000188 (а.с. 37-39. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, позичальнику було надано кредит у розмірі 7000 грн, строком на 56 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту - 03.05.2023. Період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту далі - черговий період). Ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,2 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом першого чергового період та протягом періоду "Економ". Розмір процентною ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Ставка "Стандарт" - незмінна фіксована процентна ставка у розмірі 1,5% за один день користування кредитом. яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім першого періоду та періоду "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 1050 грн. Розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Пролонгація строку, на який надається кредит, здійснюється позичальником на підставі звернення до кредитодавця в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права та шляхом сплати ним процентів за черговий період без сплати чергової частини суми кредиту, що продовжує строк, на який надається кредит. на ще один черговий період, за який сплачуються проценти, розраховані шляхом множення кредиту (залишку) на кількість днів для користування кредитом/залишком кредиту в цьому черговому періоді та процентну ставку. Проценти розраховані вищевказаним способом за черговий період, сплачуються пізніше останнього дня чергового періоду. Максимальна кількість пролонгацій - 5 шт. Ініціювання позичальником пролонгацій строку, на який надається кредит відбувається без змін укладеного договору. Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 438 процентів річних. Невід`ємною частиною договору є пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) (а.с. 30-36); підтвердження укладення кредитного договору (а.с. 41); паспорт споживчого кредиту (а.с. 22-25); доданок анкети позичальника (а.с. 26); таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної сатвки за договором №09.03.2023-100000188 від 09.03.2023 про споживчий кредит укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] (а.с. 29) Договір підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису за допомогою одноразового ідентифікатора С242 (а.с. 40). Відповідно до квитанції АТ КБ "ПриватБанк" №02240192855 від 03.03.2023, грошові кошти у сумі 7000 грн 09.03.2025 було перераховано на банківську карту № [NUMBER] (а.с. 21). Відповідно до розрахунку картки субконто до договору №09.03.2023-100000188 від 09.03.2023, заборгованість за кредитним договором становить 13636,07 грн (а.с 62-65). ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кредитний договір укладено з використанням інформаційно-комунікаційної системи позивача та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, що узгоджується зі ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому статтею 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину, відповідно до якої вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Вирішуючи даний спір, суд бере до уваги те, що відповідач, всупереч наведеному вище принципу змагальності цивільного судочинства, не надала відзиву із запереченнями щодо заявленого позову. Факт укладення договору та отримання за договором грошових коштів (кредиту) у визначеному договором розмірі відповідач не заперечувала. Також відповідач не надала будь-яких аргументів і доказів на спростовування позовних вимог та не поставила під сумнів надані позивачем докази щодо розміру заборгованості за договором позики. Враховуючи вищезазначене, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні всебічно, повно та об`єктивно наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів та комісії, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №09.03.2023-100000188 від 09.03.2023 у сумі 13636,07 грн, що складається із: 7000 грн заборгованості за тілом кредиту; 5586,07 грн заборгованості за процентами; 1050 грн заборгованості за комісією. Отже, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 2 422,40 грн (а.с. 42), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved