Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У вересні 2025 року ТОВ ««Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 25 червня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №108448151 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідачу було надано кредит. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/0225-01, предметом яких було відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, серед яких ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за вказаним договором в розмірі 55440 грн, з яких: 15400 грн заборгованість за основною сумою боргу, 32340 грн заборгованість за процентами, 7700 грн неустойка. 25 червня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №79329387, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в позику. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство з повернення боргів» права вимоги щодо боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №36 від 28 жовтня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №79329387. Відповідач порушив умови вказаного договору позики, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 11438 грн, з яких: 3500 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 945 грн заборгованість за відсотками, 6993 грн заборгованість за пенею. 30 травня 2024 року між ТОВ\~«Маніфою» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~позики №7481771,\~який підписано\~відповідачем електронним\~підписом позичальника,відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в позику. 11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги відносно осіб, які були боржниками ТОВ «Маніфою», в тому числі і до відповідача за договором позики №7481771. Відповідач порушив умови вказаного договору позики, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 9877,5 грн, з яких: 3000 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 3600 грн заборгованість за процентами за користування позикою, 3277,50 грн заборгованість за процентами на прострочену позику. Позивач,\~посилаючись на\~статті 509,\~512,\~516,\~525,\~526,\~530,\~549,\~599,\~610-612,\~625,\~626,\~628,\~633,\~634,\~638,\~639,\~641,\~642,\~1048,\~1049,\~1054,\~1056-1\~ЦК України,\~статті 4,\~13,\~19,\~27,\~43,\~58,\~60,\~133,\~141,\~175,\~177,\~184,\~274-279\~ЦПК України,\~просить:\~стягнути \~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~ заборгованість\~ в\~загальному розмірі\~ 85795\~грн,\~а саме:\~ за\~кредитним договором\~№108448151\~від 25\~червня 2024\~року в\~розмірі 55440\~грн з\~яких:\~15400\~грн \~заборгованість за\~основною сумою\~боргу,\~32340\~грн \~заборгованість за\~процентами,\~7700\~грн \~неустойка; за договором позики №79329387 від 25 червня 2024 року в розмірі 11438 грн, з яких: 3500 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 945 грн заборгованість за відсотками, 6993 грн заборгованість за пенею; за договором позики №7481771 від 30 травня 2024 року в розмірі 9877,5 грн, з яких: 3000 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 3600 грн заборгованість за процентами за користування позикою, 3277,50 грн заборгованість за процентами на прострочену позику. \~ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 25 червня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №108448151 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.2.1 договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 15400 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до п. 2.3 кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в розмірі 15400 грн 25 червня 2024 року. Відповідно до 7.2 договору кредит має бути повернений позичальником не пізніше ніж протягом 30 днів календарних днів після настання однієї з наступних умов: 1) закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п.11.1 договору; 2) дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2 або п.9.1.1.7 договору; кінцева дата повернення кредиту 25 липня 2029 року. Відповідно до п.8.3 договору на момент укладення цього договору та отримання першого Траншу за цим договором базова процентна ставка складає 1,50% в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50% річних. Підписанням паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору №108448151 від 25 червня 2024 року відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних ним умов кредитування. На обґрунтування передачі та отримання прав вимоги за вказаним договором кредитної лінії до матеріалів справи додано додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2010 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, розрахунок заборгованості, складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 20 серпня 2024 року, договір факторингу №27/0225-01 від 27 лютого 2025 року, реєстр права вимоги №1 від 27 лютого 2025 року та розрахунок заборгованості, складений ТОВ «Таліон плюс» станом на 27 лютого 2025 року. Так, судом встановлено, що 31 грудня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, а саме, що згідно з п. 2.1 розділу 2 договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 (в редакції від 31 грудня 2020 року) визначено, що під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2 договору (в редакції від 31 грудня 2020 року) визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», станом на 20 серпня 2024 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 15400 грн (а.с.24). 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/0225-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 27 лютого 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» відступає ОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №108448151, загальний розмір його заборгованості становить 55440 грн, з яких: 15400 грн заборгованість за основною сумою боргу, 32340 грн заборгованість за процентами, 7700 грн неустойка. 25 червня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики ( на умовах повернення позики в кінці строку позики ) №79329387. Пунктом 1 договору визначено, що за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, для задоволення власних потреб, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до вказаного договору позики розмір позики становить 3500 грн, дата надання позики 25 червня 2024 року, строк позики 30 днів, денна процентна ставка 0,90%, проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) в день 2.70%, дата повернення позики 27 липня 2024 року. Договір позики підписано електронним підписом [PERSON] відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Наумчиком В.О. також електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором позики про споживчий кредит, яка є додатком №1 до договору позики ( на умовах повернення позики в кінці строку позики ) №79329387. Підписання договору позики, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором позики про споживчий кредит відповідачем свідчить про його обізнаність з умовами позики, вказаними у договорі. На обґрунтування передачі та отримання прав вимоги за вказаним договором позики позивачем до матеріалів справи додано договір факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, додаткові угоди №2 від 28 липня 2021, №7 від 13 червня 2022 року, №42 від 28 жовтня 2024 року, реєстр боржників №36 від 28 жовтня 2024 року, розрахунок заборгованості, складений ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 28 жовтня 2024 року. Так, 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання якого настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення право грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Умовами вказаного договору факторингу визначено, що право вимоги це право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договору позики; реєстр боржників це інформація, що стосується боржників, оформлена за формою, встановленою в Додатку №1 (форма реєстру боржників в паперовому вигляді) і додатку №5 (форма реєстру боржників в електронному вигляді) до цього договору. Згідно з п. 9.1 договору, договір діє до 14 червня 2022 року, а в частині виконання зобов`язань, до повного виконання сторонами зазначених зобов`язань. 28 липня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно з якою сторони погодили внести зміни до п.1.3 Договору факторингу. 13 червня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №7 до договору факторингу №14/06/2021 від 14 червня 2021 року, згідно з якою сторони погодили внести зміни в п.9.1 договору. 28 жовтня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів укладено додаткову угоду №42 до договору факторингу №14/06/2021 від 14 червня 2021 року, якою визначено загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно з реєстром боржників №36 від 28 жовтня 2024 року та розмір ціни продажу. Відповідно до\~витягу з\~Реєстру боржників\~№36\~від 28\~жовтня 2024\~року до\~договору факторингу\~№14/06/21\~від 14\~червня 2021\~року ТОВ\~«1\~Безпечне \~агентство необхідних\~кредитів» відступає\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~право вимоги\~до [PERSON] ,\~який є\~боржником за\~договором позики\~№79329387,\~загальний розмір\~його заборгованості\~становить 11438\~грн, з яких: 3500 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 945 грн заборгованість за відсотками, 6993 грн заборгованість за пенею. 30\~травня 2024\~року \~між \~ТОВ «Маніфою»\~та [PERSON] \~укладено договір\~позики №7481771, який підписано останнім електронним підписом одноразовим ідентифікатором t38163, за умовами якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позики), позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж саму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору . Пунктом 2.3 договору визначено наступні параметри позики: тип позики - довгострокова; мета отримання позики - придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики - 3000 грн; строк позики - загальний строк до 18 серпня 2024 року (80 днів), строк позики складається з розрахункових періодів, визначених розрахунком; дата надання позики 30 травня 2024 року; дата повернення позики 18 серпня 2024 року; загальні витрати за позикою: 234,00 грн. Пунктом 2.4 договору визначено процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики: акційна процентна ставка, фіксована: 0,01000 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 цього договору; базова процентна ставка, фіксована: 1,5000 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору; основна процентна ставка, фіксована: 1,5000 % на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено розділом 3 цього договору. Пунктом 2.5. передбачено, що позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінету. 30 травня 2024 року [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписано також паспорт позики. На\~обґрунтування передачі\~та отримання\~прав вимоги\~за вказаним\~договором позики\~позивачем до\~матеріалів справи\~додано договірфакторингу №11-01/2024 від 11 січня 2024 року, додаткову угоду №10 до договору факторингу від 11 грудня 2024 року, акт прийому-передачі реєстру боржників №9 від 11 грудня 2024 року, реєстр боржників №9 від 11 грудня 2024 року, розрахунок заборгованості, складений ТОВ «Маніфою» станом на 18 серпня 2024 року. Так, судом встановлено, що 11 січня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» та ТОВ «Маніфою» укладено договір факторингу №11-01/2024. За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1. договору). Відповідно до п. 1.2. договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованість до боржників, клієнт зобов`язаний передати факторові інформацію згідно з реєстром боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 5). Пунктом 9.8. договору передбачено, що до договору додаються наступні додатки, що складають його невід`ємну частину: - додаток № 1 форма реєстру боржників; - додаток № 2 форма акту прийому-передачі реєстру боржників; - додаток № 3 форма акту прийому-передачі документації; - додаток № 4 форма надання інформації з реєстру боржників в електронному вигляді; - додаток № 5 форма акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді. - додаток № 6 форма акту повернення права вимоги заборгованості. 11 грудня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» та ТОВ «Маніфою» укладено додаткову угоду № 10 до договору факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2024 року. 11 грудня 2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Маніфою» укладено акт прийому-передачі реєстру боржників № 9 за договором факторингу №11-01/2024 від 11 січня 2024 року, за яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 9 від 11 грудня 2024 року в кількості 5072, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2024 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Реєстр боржників № 9 від 11 грудня 2024 року передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2024 року, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає . Відповідно до витягу з реєстру боржників № 9 до договору факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2024 року ТОВ «Маніфою» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до [PERSON] , який є боржником за договором позики № 7481771, загальна сума заборгованості становить 9877, 50 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики №7481771 відповідач має заборгованість за вказаним договором позики в розмірі 9877,5 грн, з яких: 3000 грн заборгованість за основною сумою позики; 6877,5 грн заборгованість за відсотками. ІV.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з \~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із \~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ з ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з положеннями\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст.\~628,\~629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1\~ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2\~ст. 638 ЦК України). За правилом ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3). Договір,\~укладений\~в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.\~205,\~207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 цього Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з\~ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями\~ст. 12 цього Закону\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі\~Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20. Матеріалами справи підтверджується факт укладення [PERSON] в електронній формі наступних кредитних договорів: 25 червня 2024 року з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору кредитної лінії №108448151, 25 червня 2024 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики ) №79329387; 30 травня 2024 року з ТОВ «Маніфою» договору позики №7481771. Вказаними договорами було погоджено всі істотні умови позики. Звернувшись з вимогою про стягнення заборгованості, позивач послався на невиконання відповідачем умов вищевказаних договорів щодо повернення у встановлений строк грошових коштів, указуючи, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за грошовими зобов`язаннями. Відповідно до ч. 1\~статті 510 ЦК України\~сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно зі\~статтею 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою . Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~статті 513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (п. 37, 38)). Згідно зі\~статтею 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України). Відповідно до ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання, за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог. Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №761/33403/17). Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (п. 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, п. 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21). Наведені норми свідчать про те, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Виходячи з\~наведених норм,\~суд вважає,\~що ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~не доведено\~набуття права\~вимоги до\~ [PERSON] \~за договором\~кредитної лінії\~№108448151\~від 25\~червня 2024\~року,\~задоговором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики ) №79329387 від 25 червня 2024 року та за договором позики №7481771 від 30 травня 2024 року. Зокрема, договір кредитної лінії №108448151 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений 25 червня 2024 року. Позивач зазначає, що право вимоги за вказаним договором кредитної лінії від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» зокрема, на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», та додаткової угоди №26 від 31 грудня 2020 року, якою текст договору факторингу №28/1118-01 викладено у новій редакції. Пунктом 2.1 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції від 31.12.2020) визначено, що згідно умов цього договору клієнт (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») зобов`язується відступити фактору (ТОВ «Таліон плюс») права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пункту 1.5 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 (в редакції від 31.12.2020) встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в Додатку № 1 до договору. Однак,\~в матеріалах\~справи відсутній\~реєстр прав\~вимоги до\~договору факторингу\~№ 28/1118-01. На підтвердження факту переходу права вимоги за спірним кредитним договором позивачем до позовної заяви додано лише типову форму реєстру прав вимоги, яка не містять в собі інформації щодо прізвища, ім`я та по батькові боржників, номеру та дати кредитного договору, заборгованості за вказаним кредитним договором. Згідно зі сталою практикою Верховного Суду доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Таким чином,\~позивачем не\~доведено факту\~переходу права\~вимогидо відповідача за кредитним договором №00-9772656 від 15 травня 2024 року від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до «Таліон плюс», та в подальшому до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79329387, [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений 25 червня 2024 року; договір факторингу № 14/06/21 укладено між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» 14 червня 2021 року. Предмет Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року визначено у розділі 1. Відповідно до п. 1.1. за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Отже,\~зважаючи на\~те,\~що на\~момент укладення\~вищевказаного договору\~факторингу \~строк виконання\~зобов`язань \~за договором\~позики не\~настав,\~оскільки він\~ще не\~був укладеним,відсутні підстави стверджувати про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права кредитора у зобов`язаннях за договором позики №79329387 від 25 червня 2024 року. Договір позики №7481771 [PERSON] та ТОВ «Маніфою» був укладений 30 травня 2024 року; договір факторингу №11-01/2024 укладено між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» 11 січня 2024 року. Предметом договору факторингу №11-01/2024 від 11 січня 2024 року є право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників. На момент укладення договору факторингу №11-01/2024 від 11 січня 2024 року строк виконання зобов`язань за договором позики №7481771 від 30 травня 2024 року не настав, оскільки він ще не був укладений. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, і на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Таку правову позиція викладено у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16. Установлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц. Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору. Отже, з урахуванням викладеного суд вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» не доведено набуття ним права вимоги до [PERSON] за договором позики №7481771 від 30 травня 2024 року. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, спірні договори позики були укладені між первісними кредиторами та [PERSON] після укладення вищевказаних договорів факторингу. Право вимоги до [PERSON] не існувало на момент укладення цих договорів факторингу. Вимога на момент укладення договорів мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у первісних кредиторів щодо [PERSON] на момент укладення договорів факторингу не існувало. Таким чином, на момент укладення Договорів факторингу, за яким відступлено права вимоги боргові зобов`язання відповідача за спірними договорами позики ще не існували, відтак і не могли відступатися права кредитора за цими договорами. Відповідно до ч.1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 статті 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Порушення права, пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Відсутність порушеного, не визнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Зокрема, встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 року у справі №910/6091/19, від 16.10.2020 року у справі №910/12787/17. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed