Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що відповідач є власником нерухомого майна спортивного залу площею 672,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , яке розташовано на земельній ділянці комунальної власності 0710100000:21:029:0070 площею 0,1720 га. 15.08.2023 між Луцькою міською радою та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років. З моменту набуття права власності на вищезазначене нерухоме майно та до моменту укладення договору оренди відповідач користувався земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та без внесення відповідної плати. 24.05.2024 на адресу відповідача скеровано лист від 22.05.2025 № 1.1.-30/2274/2024 «Про повернення безпідставно збережених коштів внаслідок використання земельної ділянки комунальної власності на [ADDRESS] без правовстановлюючих документів», в якому запропоновано добровільно сплатити кошти за фактичне використання вказаної земельної ділянки. Однак на цей час кошти не сплачені, жодної відповіді на зазначений лист позивачем не отримано. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 18\~883,73 грн. та витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору. Ухвалою судді від 30.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідослення (виклику) учасників. Відзиву від відповідача у визначений ухвалою строк до суду не надходило. 21.10.2025 позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, яка обгрунтована тим, що рішення Луцької міської ради від 27.07.2022 № 33/2 припинено ПАТ «Електротермометрія» право постійного користування земельною ділянкою на [ADDRESS] (4,3428 га) в тому числі і на земельній ділянці, на якій знаходиться нерухоме майно відповідача. 30.08.2022 проведено державну реєстрацію припинення права постійного користування земельною ділянкою попередньому користувачу ПАТ «Електротермометрія». Відтак, наявні підстави для стягнення коштів з відповідача за фактичне користування земельною ділянкою кадастровий номер 0710100000:21:029:0070 за адресою [ADDRESS] з 03.08.2022 по 14.09.2023. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 22\~539,60 грн. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що відповідачем не подано відзив на позов, на підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником нерухомого майна спортивного залу площею 672,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер 0710100000:21:029:0070 площею 0,1720 га. Земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі 07.02.2022. Земельна ділянка використовувалася відповідачем без укладення договору оренди. 15.08.2023 між Луцькою міською територіальною громадою від імені якої діє Луцька міська рада та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки комунальної власності кадастровий номер 0710100000:21:029:0070 площею 0,1720 га строком на 10 років. Сторона позивача зазначає, що відповідач фактично користувався земельною ділянкою та не сплачува за це кошти з 03.08.2022 по 14.08.2023. Згідно з ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Як визначено ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України далі ПК України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Відповідно до вимог ст. 271 ПК України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом. Крім цього, згідно з абзацом 1 пункту 289.1 ПК України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Частиною 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку землі» визначено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.06.2023 нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 0710100000:21:029:0070 площею 0,1720 га у 2023 році становить 767\~498,40 грн. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19 витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі «реального часу», тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула. Відповідно пунктів 389.2, 389.3 статті 389 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року,що визначається за формулою: Кi=І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного рокузабезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель. Відповідно до інформації з офіційного сайту Держгеокадастру коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки земель за 2022 рік становить 1,15. Таким чином, можна розраховувати нормативну грошову оцінку за 2022 рік становить: 767\~498,40/1,15=616\~958,40 грн. Відповідно до п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території. У додатку до рішення Луцької міської ради від 24.06.2009 № 42/20 «Про впорядкування орендної плати за землю» з наступними змінами згідно з рішеннями міської ради від 23.03.2011 № 7/9, від 30.11.2011 №16/7, від 26.01.2012 № 20/90, від 28.02.2013 № 38/60, від 28.01.2015 № 69/39 та від 21.03.2017 № 20/27, визначено, що річний розмір орендної плати за землю встановлено у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку, який долучений до зояви про збільшення позовних вимог, розмір безпідставно збережених відповідачем коштів за період з 03.08.2022 по 14.08.2023 становить 22 539,60 грн. Статтею 13 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 93 ЗК України, ст. 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. За приписами ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України). Отже, за змістом вказаних приписів виникнення права власносиі на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, з огляду на приписи ч.2 ст.120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівель, споруди зареєстрованого права на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. Наведене випливає з правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 27.01.2020 в справі 804/886/18. Відтак, до моменту офомлення власником обєкта нерухомого майна права оренди земельної ділянкуи, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Відповідно до ч. 1, 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Для кондикаційних зобовязань важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особю за рахунок іншої (ст.ст. 1212-1214 ЦК України), вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Тобто обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Отже, у випадку використання земельної ділянки комунальної власності без оформлення договору оренди, власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію розміру неотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою в порядку, визначеному ст.1212 ЦК України (постанова Верховного Суду від 09.04.2025 у справі № 641/4273/19). Таким чином, відповідач з 03.08.2022 по 14.08.2023 користувався земельною ділянкою без укладення договору оренди та сплачував кошти власнику землі за фактичне користування. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід також стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн., який був сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved