Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 16.03.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 142, свідоцтво про одруження Серія [NUMBER] . Позивачка посилається на те, що сімейній відносини між сторонами почали погіршуватись, у зв`язку з чим подальше підтримання шлюбних відносин стало неможливим. Шлюбні відносини припинені. Позивачка вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу неможливе. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2025 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про визнання позову, у якій [PERSON] позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.03.2001 Відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 142, свідоцтво про одруження Серія [NUMBER] від 16.03.2001. Від спільного подружнього життя сторони по справі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між сторонами припинені, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Питання щодо поділу майна між сторонами не ставиться. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, причиною цьому послужили несумісність та різні погляди на шлюб. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч. 2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~статті 181 СК України\~встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень частини 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені\~ст. 112 СК України\~підстави для розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене\~ст. 113 СК України, позивачка не скористалась. Позивачка просить стягнути з відповідача судовий збір на свою користь в розмірі 1211,20 грн. Відповідач визнав позов, тому у відповідності до ст. 142 ЦПК України із нього підлягає стягненню на користь позивача 50% сплаченого судового збору у сумі 605,60 грн, а позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% сплаченого ним судового збору у сумі 605,60 грн. Також суд при задоволенні вимог про стягнення аліментів на неповнолітню дитину враховує, що позивачка відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, тому суд приходить висновку, з відповідача слід стягнути 50 % судового збору в сумі 605,60 грн в дохід держави щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, оскільки позивачка відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від його сплати.

Outcome: approved