Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У червні 2024р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПрАТ «ПЗУ Україна», треті особи: [PERSON] , [PERSON] , в якому просив суд: - визнати подію, що мала місце 12 серпня 2023р. страховим випадком відповідно до полісу № ЕР.216169939 та закону (далі по тексту - вимога № 1); - стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 30158,3 грн. та пеню у розмірі 5316,06 грн. (далі по тексту - вимога № 2). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 серпня 2023р. на вул. Дружби Народів, поблизу будинку № 237 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участю автомобілів: «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням третьої особи [PERSON] та автомобіля «Mazda 3», д.н.з. [NUMBER] - власником якого є позивач. Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2023р. по справі № 953/7592/23, винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано третю особу [PERSON] . На час ДТП, цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у відповідача, згідно Полісу обов`язкового страхування № ЕР.216169939. В установленому законом порядку, позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, проте листом від 27 жовтня 2023р. відповідачем було відмовлено позивачу у виплаті суми страхового відшкодування, у зв`язку з відсутністю ДТП на території України, а характер пошкоджень, які отримав автомобіль позивача, внаслідок ДТП є аналогічним пошкодженням, які отримав цей автомобіль, внаслідок ДТП на території Сполучених Штатів Америки (даіл по тексту - США), а тому на підставі п. 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На думку позивача така відмова є незаконною, відповідачем не враховані положення ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, а вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 30158,3 грн., то позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2024р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 04 вересня 2024р. на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи [PERSON] , який повідомляв суду, що 12 серпня 2023р. він був учасником ДТП, керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] . Після ДТП, учасниками пригоди були викликані працівники Управління патрульної поліції, якими було складено відносно третьої особи протокол про адміністративне правопорушення, за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з недотриманням п. 10.9 ПДР України, та в подальшому постановою Київського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2023р. по справі № 953/7592/23, третю особу було притягнуто до адміністративної відповідальності, за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, у вигляді штрафу на користь держави. 17 жовтня 2024р. на адресу суду надійшли письмові пояснення на позов третьої особи [PERSON] , в яких третя особа пояснила, що в 2021р. на автомобільному аукціоні в США, нею було придбано автомобіль «Mazda 3», VIN: [NUMBER] , що був у використанні і мав технічні пошкодження, переважно задньої лівої частини кузова. Після прибуття вказаного автомобіля на митну територію України, митним брокером - ФОП [PERSON] було проведено процедуру його розмитнення на ім?я третьої особи, за розмитнення цього автомобіля третьою особою було сплачено 23890,27 грн. митного збору, 17695,20 грн. акцизного збору та 56097,63 грн. ПДВ. Після розмитнення автомобіля «Mazda 3», третя особа перевезла його до м. Харкова, де здійснила ремонт автомобіля на загальну суму 34090,0 грн., та провела його технічну експертизу та державну реєстрацію на своє ім?я, отримавши технічний паспорт автомобіля і державні номерні знаки « [NUMBER] », при цьому третя особа звертала увагу суду, що технічну експертизу та державну реєстрацію автомобіля вона проводила після ремонту автомобіля, оскільки отримати позитивний висновок технічної експертизи та провести державну реєстрацію, технічно несправного (пошкодженого) автомобіля неможливо. 01 липня 2023р. третя особа продала автомобіль «Mazda 3» позивачу. На думку третьої особи, твердження відповідача, що на момент ДТП 12 серпня 2023р. в м. Харкові автомобіль мав пошкодження, отримані ним, внаслідок ДТП в США є безпідставними. 19 жовтня 2024р. на адресу суду надійшло клопотання сторони позивача про долучення доказів, а саме Звіту № 10/10/2024Р дослідження щодо матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mazda 3», д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП від 17 жовтня 2024р. 28 листопада 2024р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому сторона відповідача проти позову заперечила, зазначивши, що в досудовому порядку, позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату суми страхового відшкодування. На замовлення відповідача ДП «Центр експертних досліджень» було складено висновок експерта № 044-23 експертного дослідження механізму та обставин пошкодження автомобіля «Mazda 3», д.н.з. [NUMBER] від 29 вересня 2023р., відповідно до якого: - з технічної точки зору, пошкодження, які зафіксовані на фото виставленого на продаж на автомобільному аукціоні США пошкодженого автомобіля «Mazda 3» (ідентифікаційний номер « [NUMBER] »), розміщених на сайті з аукціону https://carfast.express/auction/lots/56891511-mazda-3-touring-2018-vin-3mzbn1v32jm175963, за характером і об?ємом співпадають з пошкодженнями, які заявлені такими, що отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, котра згідно повідомлення, мала статися 12 серпня 2023р.; - пошкодження задньої частини лівого боку кузова автомобіля «Mazda 3» (д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер « [NUMBER] ») не відповідають обставинам їх утворення, які наведені у поясненнях водія [PERSON] про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала статися 12 серпня 2023р. за участі автомобіля «Mazda 3» і автомобіля «ВА3-21213» (д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер « [NUMBER] »); - комплекс пошкоджень задньої частини лівого боку кузова автомобіля «Mazda 3» (д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер « [NUMBER] ») не міг утворитися за обставин пригоди, яка заявлена такою, що мала статися 12 серпня 2023р., приблизно о 21:00 год., і в рамках якої водій [PERSON] , рухаючись на автомобілі «ВА3-21213» заднім ходом задньою право-кутовою частиною свого автомобіля повинен був наїхати на задню частину лівого боку кузова нерухомого автомобіля «Mazda 3», який був залишений водієм [PERSON] поблизу будинку [ADDRESS] . На підставі вказаного експертного дослідження, стороною відповідача, з урахуванням положень ст. ст. 32, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було прийнято рішення про відмову у виплаті позивачу суми страхового відшкодування, а також відповідач звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Також на думку сторони відповідача, при зверненні до суду з вимогою про стягнення суми страхового відшкодування, позивачем не надано належні і допустимі докази, на підтвердження розміру цієї суми. 13 грудня 2024р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначивши, що доводи сторони відповідача про відсутність настання ДТП на території України 12 серпня 2023р. є помилковими, а твердження відповідача про здійснення досудового розслідування за фактом шахрайства є надуманими та безпідставними, оскільки не наданий витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей за заявою відповідача про вчинення кримінального правопорушення. Заперечення на відповідь на відзив на адресу суду не надходили. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, наведених у позові просив суд позов задовольнити. Відповідач, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, поважності причинене явки не повідомили. В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає, за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторони відповідача, третіх осіб. Суд, заслухавши пояснення представник позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1 ст. 990 ЦК України, передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивач [PERSON] є власником автомобіля «Mazda 3», д.н.з. [NUMBER] , VIN: [NUMBER] . 16 серпня 2023р. позивач [PERSON] звернувся до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку, а саме: ДТП, яка мала місце 12 серпня 2023р. на вул. Дружби Народів, поблизу будинку № 237 в м. Харкові, за участю автомобілів: «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням третьої особи [PERSON] та автомобіля «Mazda 3», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач, та виплату суми страхового відшкодування, в порядку ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 27 жовтня 2023р. відповідачем було надіслано позивачу лист за № 0356226 про відмову у виплаті суми страхового відшкодування, на підставі п. 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки вважає, що відсутній факт настання ДТП на території України 12 серпня 2023р., за участю автомобіля «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням третьої особи [PERSON] та автомобіля «Mazda 3», д.н.з. [NUMBER] , та отримання пошкоджень автомобіля позивача, при цьому відповідач посилався на висновок експерта № 044-23 експертного дослідження механізму та обставин пошкодження автомобіля «Mazda 3», д.н.з. [NUMBER] від 29 вересня 2023р., відповідно до якого: - з технічної точки зору, пошкодження, які зафіксовані на фото виставленого на продаж на автомобільному аукціоні США пошкодженого автомобіля «Mazda 3» (ідентифікаційний номер « [NUMBER] »), розміщених на сайті з аукціону https://carfast.express/auction/lots/56891511-mazda-3-touring-2018-vin-3mzbn1v32jm175963, за характером і об?ємом співпадають з пошкодженнями, які заявлені такими, що отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, котра згідно повідомлення, мала статися 12 серпня 2023р.; - пошкодження задньої частини лівого боку кузова автомобіля «Mazda 3» (д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер « [NUMBER] ») не відповідають обставинам їх утворення, які наведені у поясненнях водія [PERSON] про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала статися 12 серпня 2023р. за участі автомобіля «Mazda 3» і автомобіля «ВА3-21213» (д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер « [NUMBER] »); - комплекс пошкоджень задньої частини лівого боку кузова автомобіля «Mazda 3» (д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер « [NUMBER] ») не міг утворитися за обставин пригоди, яка заявлена такою, що мала статися 12 серпня 2023р., приблизно о 21:00 год., і в рамках якої водій [PERSON] , рухаючись на автомобілі «ВА3-21213» заднім ходом задньою право-кутовою частиною свого автомобіля повинен був наїхати на задню частину лівого боку кузова нерухомого автомобіля «Mazda 3», який був залишений водієм [PERSON] поблизу будинку [ADDRESS] . Звертаючись до суду з вимогою № 1, позивач наголошував, що відмова відповідача визнавати факт ДТП, яка мала місце 12 серпня 2023р. на [ADDRESS] є незаконною. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. ( ч. 2 ст. 15 ЦК України ) Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2023р. по справі № 953/7592/23, яка набрала законної сили, третю особу [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, за ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850,0 грн. Зазначеною постановою суду було встановлено: - «12.08.2023 року о 21.30 год. в м. Харків, вул. Дружби Народів, 237, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 21213 д.н.з. [NUMBER] рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності руху та скоїв зіткнення з припиркованим транспортним засобом Mazda 3 д.н.з. [NUMBER] . В результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху.»; - «Таким чином, суд вважає, що в діях водія [PERSON] міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП України, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів». Як вбачається, з копії матеріалів справи № 953/7592/23, які були витребувані ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва з Київського районного суду м. Харкова, під час складання проколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 301060, працівниками Управління патрульної поліції в Харківській області, було складено схему ДТП, яка підписана учасниками ДТП, а також зафіксовані пошкодження автомобілів, учасників ДТП, зокрема: автомобіль «Mazda 3» д.н.з. [NUMBER] - деформація заднього лівого крила; автомобіль «ВАЗ 21213» д.н.з. [NUMBER] - деформація заднього бампера. Так заперечуючи щодо вимоги № 1, сторона відповідача посилалася висновок експерта № 044-23 експертного дослідження механізму та обставин пошкодження автомобіля «Mazda 3», д.н.з. [NUMBER] від 29 вересня 2023р., складений ДП «Центр експертних досліджень». Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Так, наданий стороною відповідача, в якості доказів висновок експерта № 044-23 експертного дослідження механізму та обставин пошкодження автомобіля «Mazda 3», д.н.з. [NUMBER] від 29 вересня 2023р. судом оцінюється критично, оскільки зазначений висновок не є процесуальним доказом, оскільки експерт не попереджений про кримінальну відповідальність, відсутні відомості у висновку для подання до конкретного суду, не надано копії документів, щодо експертної кваліфікації суб`єкта, який складав висновок, при цьому судом враховані право висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені в постанові від 18 грудня 2019р. по справі № 522/1029/18. Таким чином, враховуючи положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України, набрання постановою Київського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2023р. по справі № 953/7592/23, законної сили, суд вважає, що доводи сторони відповідача про відсутність ДТП, яка мала місце 12 серпня 2023р., приблизно о 21:00 год., на вул. Дружби Народів, поблизу будинку № 237 в м. Харкові за участю автомобілів: «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням третьої особи [PERSON] та автомобіля «Mazda 3», д.н.з. [NUMBER] є безпідставними та необґрунтованими, як і не погоджується суд, з аргументами сторони відповідача щодо механізму та обставин цієї ДТП. З матеріалів справи вбачається, що станом на 12 серпня 2023р., цивільно - правова відповідальність третьої особи [PERSON] , як водія автомобіля «ВАЗ 21213» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у відповідача, згідно Полісу обов`язкового страхування № ЕР.216169939. Згідно даного Полісу страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 160000,00 грн., розмір франшизи - 2500,0 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що ДТП, яка мала місце 12 серпня 2023р., приблизно о 21:00 год., на вул. Дружби Народів, поблизу будинку № 237 в м. Харкові за участю автомобіля «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Mazda 3», д.н.з. [NUMBER] , є страховим випадком, що стався за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну майну потерпілого, а тому вимога № 1 підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач в досудовому порядку, звертався до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Звертаючись до суду з вимогою № 2, позивач наголошував, що вартість відновлювального ремонту його пошкоджено автомобіля становить 30158,3 грн., при цьому в обгрунтування заявлених позовних вимог, стороною позивача в якості доказів було надано Звіт № 10/10/2024р дослідження спеціаліста - автотоварознавця автомобіля позивача складений 17 жовтня 2024р. Згідно зазначеного вище Звіту № 10/10/2024, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Mazda 3», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 30079,87 грн., при цьому оцінка здійснена станом на 23 серпня 2023р. Судом критично оцінюються надані стороною позивача, в якості письмових доказів зазначений вище звіт, враховуючи положення ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також те, що оцінка автомобіля позивача здійснена не на час ДТП - 12 серпня 2023р., при цьому судом враховано правові позиції Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019р. по справі № 522/1029/18, що висновок експертного дослідження не є процесуальним доказом. Крім того, в судовому засіданні, представник позивача не міг пояснити суду, чому при розрахунку суми страхового відшкодування стороною позивача не було враховано розмір франшизи за полісом № ЕР.216169939. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1193 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову, в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 30158,3 грн., при цьому судом враховано, що протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною позивача не було надано до суду належних і допустимих доказів, в обгрунтування суми страхового відшкодування, як і не були надані відомості чи здійснено позивачем на час розгляду справи в суді відновлювальний ремонт його автомобіля. Згідно пункту 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову в стягненні суми страхового відшкодування, то не підлягає до задоволення і вимога позивача про стягнення на його користь з відповідача пені, в порядку п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідач на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,2 грн.

Outcome: partial