Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

04.07.2025 представник позивача, начальник Служби у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області Ірина Вечеринська, звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач у справі - [PERSON] є батьком двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мати яких - [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до листа відділення поліції № 1 сектора поліцейської діяльності № 1 Білоцерківського району Київської області, [PERSON] проживає за межами міста Узин, фактична адреса проживання невідома, більше 10 років не проживає разом із дітьми. Згідно із наказом Служби у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області від 28.10.2024 діти влаштовані до знайомої людини [PERSON] . Відповідно до рішення ВК Узинської міської ради від 19.05.2025 дітей було влаштовано у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . За увесь час перебування дітей на території Узинської міської ради відповідач жодного разу не відвідав своїх доньок, не допомагав матеріально, не брав жодної участі у їх вихованні та не звертався до служби з питанням щодо повернення йому дітей на виховання і утримання. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не спілкується із дітьми, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. 23.06.2025 Виконавчий комітет Узинської міської ради прийняв рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей. Тому, просила позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 08.07.2025, після отримання відповіді на запит щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.08.2025 - 10:00. 05.08.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 16.09.2025 - 14:30, згідно п. 1 ч.2 ст. 198 ЦПК України. 16.09.2025 справу було знято з розгляду, а підготовче засідання перенесено на 07.10.2025 - 14:30, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді у справі. 07.10.2025 судом постановлено ухвалу, якою зобов`язано Службу у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області подати до суду додаткові докази у справі, а саме забезпечити явку дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та кваліфікованого психолога у судове засідання для заслуховування думки дітей при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , або подати до суду заяви дітей, складені за участю кваліфікованого психолога, щодо заявленого спору, у випадку неможливості їх явки до суду. 07.10.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про прийняття до розгляду додаткових доказів, поданих представником позивача 12.08.2025 та 06.10.2025. 07.10.2025 судом постановлено ухвалу, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 11.11.2025 -14:00. 11.11.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 26.11.2025 - 14:30, у зв`язку із першою неявкою відповідача у судове засідання для розгляду справи по суті. 26.11.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи, згідно ч. 4 ст. 223, ст.280-281 ЦПК України. Представник позивача, начальник Служби у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області Ірина Вечеринська, у судовому засіданні позовну заяву підтримала у повному обсязі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подав. Суд, заслухавши представника позивача, думку дітей та психолога, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст.165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно Витягів з електронних облікових - статистичних карток дітей Служби у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 28 жовтня 2024 року перебувають на обліку дітей, які знаходяться у складних життєвих обставинах. З копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області 22.09.2010, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . З копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області 18.03.2015, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що узгоджується з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до ст. 126,133,135 СК України від 09.08.2025 за № 00052925390, у якому, зокрема, зазначено, що відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 133 СК України, відповідно до якої, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно із Витягом є Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09.08.2025 № 00052924995, 01 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області було зареєстровано шлюб та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2014 року, у справі № 357/11993/14, шлюб між ними було розірвано. З копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 25.07.2024, вбачається, що мати дітей - [PERSON] , [INFO] , померла у віці 37 років у селі Ольшаниця Рокитнянського району Київської області. Згідно із Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області від 28.10.2024 за № 39 «Про тимчасове влаштування дітей», діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були влаштовані до родини [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристик ОЗЗСО «Узинський ліцей «Успіх» від 14.10.2024, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з вересня 2024 року навчаються у вказаному освітньому закладі, ними опікується [PERSON] , яка дотримується усіх рекомендацій вчителів, забезпечує дітей усім необхідним для навчання, доглядає за дітьми, допомагає їм морально та фізично, турбується про їх навчання та виховання. Згідно із рішенням Виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області від 19.05.2025 за № 57 «Про влаштування дітей у сім`ю патронатного вихователя», діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , були влаштовані з 20 травня 2025 року на тимчасове перебування до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що діти залишилися без батьківського піклування. 23.06.2025 Виконавчий комітет Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області ухвалив рішення № 61, відповідно до якого вирішив: затвердити висновок органу опіки та піклування Узинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із ухиленням [PERSON] та свідомим нехтуванням батьківськими обов`язками відносно своїх доньок. Відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відповіддю на запит з Єдиного державного демографічного реєстру від 08.07.2025 за № 1547254. У листі відділення поліції № 1 сектора поліцейської діяльності № 1 Білоцерківського району Київської області від 17.10.2024 за № 418/1107/24-2024 зазначено, що працівники поліції навідалися за адресою: [ADDRESS] та під час спілкування із [PERSON] , братом [PERSON] , який проживав за вказаною адресою, довідалися, що останній протягом тривалого часу проживає у селі Ківшовата, однак точна адреса його проживання невідома. Згідно із листом Виконавчого комітету Ківшоватського старостинського округу Таращанської міської ради від 07.08.2025 за № 11-14/89-5, [PERSON] , [INFO] , на території села Ківшовата не зареєстрований та не проживає, а з його слів, у телефонному спілкуванні, повідомив, що проживає у місті Узин, Білоцерківського району Київської області. Неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] у судовому засіданні пояснила, що вона навчається у 10 класі у ОЗЗСО «Узинський ліцей «Успіх», проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] являється її біологічним батьком, останній раз його бачила тиждень тому, коли він приходив до [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння. Наразі вона проживає разом із вітчимом, біологічним батьком [PERSON] , але його забрали до ТЦК та СП. Їй із сестрою допомають дідусь та бабуся (батьки біологічного батька [PERSON] ), а рідний батько нічим не допомагає та не цікавиться її життям. Тому, вона надає свою згоду на позбавлення батька батьківських прав відносно неї. Малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , у судовому засіданні пояснила, що вона навчається у 3 класі у ОЗЗСО «Узинський ліцей «Успіх», проживає разом із сестрою [PERSON] . [PERSON] бачила коли він приходив у стані алкогольного сп`яніння і шукав свою картку. Вона не вважає [PERSON] своїм батьком, тому надає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно неї. Психолог - [PERSON] , яка являється практикуючим психологом та працює в Узинському ліцеї «Обдарованість» Узинської міської ради з 01.09.2018 та з 01.09.2025 практикуючим психологом у ЗДО «Зіронька» Узинської міської ради, у судовому засіданні зазначила, що діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , давали пояснення вільно, відверто та без стороннього примусу і тиску. При вирішенні спору суд виходить з наступного. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 154 СК України захист прав і інтересів неповнолітніх дітей належить їхнім батькам. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Рішення Європейського Суду з прав людини згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» мають в Україні значення джерела права. Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Хант проти України» від 07.12.2006, рішення у справі Olsson v. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує їх необхідним харчуванням, не бере участі у вихованні дітей, не займається лікуванням та оздоровленням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується із дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не цікавиться їх навчанням та успіхами, немає емоційного та духовного зв`язку із дочками, внаслідок тривалого нехтування батьківськими обов`язками, що підтверджується письмовими доказами та поясненнями дітей. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов з доказами у спростування доводів позивача до суду не подав та не довів у судовому порядку виконання ним належним чином своїх батьківських обов`язків відносно дітей. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, про позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам дітей. Відповідно до ч.6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Слід зазначити, що згідно із ст. 168 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною та суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Також, згідно із ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав та в даному випадку суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання вказаного позову, з відповідача на користь держави стягується судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved