Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що позивач не виконав зобов`язання за кредитними договорами, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 98300,00 грн. З урахуванням викладеного, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Дарницького районного суду від 28.10.2025 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст.15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені ст.3 ЦПК України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що 27.11.2024 [PERSON] уклав із ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» кредитний договір № 5138808. 16.07.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу № 16072025 відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 5138808 від 27.11.2024. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 16.07.2025 до Договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 5138808 від 27.11.2024 на загальну суму 76400,00 грн., з яких: 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 46400,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 10000,00 грн. - сума заборгованості за штрафами; 0,00 грн. - загальна сума боргу за комісією. 05.12.2024 [PERSON] уклав із ТОВ «ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» кредитний договір № 1975344. 16.07.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу № 1607-25 відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 1975344 від 05.12.2024. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 1607-25 від 16.07.2025 позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 1975344 від 05.12.2024 на загальну суму 21900,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9900,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 8000,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що згідно з умовами Кредитних договорів Позичальник зобов`язується повернути Кредити, сплатити проценти за користування Кредитами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договорами. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надані йому Кредити в строки, передбачені Кредитними договорами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовних вимог вцілому. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути грошові кошти за кредитними договорами у сумі 98300,00 грн. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3028,00грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved