Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» по системі «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 19480 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.07.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» і фізичною особою [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 4668760724. Як вбачається із змісту Договору позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затв. 23.04.2024 р. складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Основні умови Договору щодо надання коштів у позику: сума кредиту 4000 грн.; Тип кредиту кредит; Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.; Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; Дати надання кредиту: 17.07.2024 року або наступний за ним календарний день; Стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту та становить: 1,5% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. 0,87 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). Комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту. Перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 4 000,00 гривень, в рамках виконання умов Договору, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної Відповідачем під час укладання Договору. ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», як Позикодавець, свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав Відповідачу грошові кошти у розмірі 4\~000 грн. 00 коп. В той же час Відповідач всупереч умовам договору Позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму Позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 19480 грн. 00 коп.: 4 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 15480 грн. 00 коп. заборгованість за процентами. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості, понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,4 грн. 07.08.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Ухвалами суду від 24.09.2025 року, 23.10.2025 року витребувано з від АТ КБ «ПриватБанк» документи які підтверджують факт перерахування ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» за допомогою надавача послуг ТОВ ФК «Контрактовий дім» та отримання [PERSON] грошових коштів у позику відповідно до умов Договору надання грошових коштів у позику № 4668760724 від 17.07.2024 року у розмірі 4\~000 гривень, а саме виписки з карткових рахунків, які перебувають у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] за 17.07.2024. Текст позову, містить клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», не заперечує про ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки листом рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, та шляхом розміщення оголошення про час і місце розгляду справи на офіційному веб-порталі суду, будь яких заяв не надав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Суд, за відсутності підстав для відкладення або оголошення перерви в судовому засіданні, передбачених ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, 17.07.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір надання грошових коштів у позику № 4668760724. На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Договором передбачена сума кредиту в 4000 грн.; строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 29 днів, останній платіж з періодом внесення 12 дні(в); стандартна процентна ставка становить 1,5% в день; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за весь строк користування кредитом 25600 грн.; кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Договір з додатком № 1 (графік платежів) підписано відповідачем 17.07.2024 року шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 5274. Також 17.07.2024 року відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 7547 підписано паспорт споживчого кредиту. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Наведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб Договору, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису (аналога власноручного підпису). Таким чином, суд вирішуючи спір по суті, перш за все враховує принципи презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) кредитного договору сторін, підписаного сторонами без зауважень (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та відповідачем суду не надані), оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні, відповідач у справі зустрічного позову про визнання недійсним договору не заявляв, також у матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення іншого суду в іншій справі про визнання договору сторін недійним) та обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України), за змістом якої договір є обов`язковим для виконання його сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Факт перерахування кредитних коштів підтверджено довідкою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», згідно договору з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» № 160523/1 від 16.05.2023р., про перерахування 17.07.2024 року відповідачу [PERSON] грошової суми в розмірі 4000 грн. на картку [NUMBER] . Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) і на платіжну карту було зараховано платіж в розмірі 4000 грн. Належність відповідачу вказаного в кредитному договорі номеру карткового рахунку [NUMBER] належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не спростовані. Факт користування кредитними коштами підтверджується випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про рух коштів клієнта [PERSON] по картці [NUMBER] за період 17.07.2024 року. Відповідно до наданого суду розрахунку, заборгованість відповідача за Договором надання грошових коштів у кредит № 4668760724 від 17.07.2024 року становить 19480 грн., і складається із 4000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 15480 грн. заборгованості за процентами. Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Суд вважає, що відповідач отримав та використовував кредитні кошти, але не повернув їх, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача отриманої та не повернутої суми кредитних коштів і відсотків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved