Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Невмержицький В.І. звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу\~ та визнання права власності. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що приблизно 11.05.2024 раптово помер [PERSON] , про що 22.05.2022 складено відповідний актовий запис № 8456 Київським відділом реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після смерті [PERSON] , [INFO] , відкрилась спадщина. Спадкоємцем майна померлого є цивільна дружина [PERSON] , [INFO] . Інші спадкоємці відсутні. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. заведено спадкову справу, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На початку 2007 року позивач [PERSON] познайомилась із спадкодавцем [PERSON] . Під час спільного проживання в інших зареєстрованих шлюбах вони не перебували, разом вели спільне спільне господарство, були поєднані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, використовували спільні кошти для проживання, харчування, оплати комунальних платежів та вирішення інших побутових питань. З березня 2007 року позивач та [PERSON] проживали однією сім`єю, але не перебували у зареєстрованому шлюбі.\~ [PERSON] працював електриком в Дитячій музичній школі № 1 ім. Я. Степового. Позивач разом з [PERSON] проживали разом з 2007 року по лютий 2022 року за адресою: [ADDRESS] . З лютого 2022 року по день смерті [PERSON] , позивач та покійний проживали за адресою: [ADDRESS] , у будинку позивачки. Після раптової смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з:1) квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Одинадцятою Київської міською нотаріальною конторою\~ 09.12.1998\~ за реєстровим № 6н-836, зареєстрованого в Київському бюро технічної інвентаризації 13.01.1999 , за реєстровим № 2020; 2) квартири, що заходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла Подільської районної державної адміністрації м. Києва 27.09.1993, згідно з розпорядженням (наказом) від 27.09.1993 № 2635, зареєстровано Київським бюро технічної інвентаризації 04.10.1993, за реєстровим № 1657. Позивач, для отримання спадщини у встановлений строк, звернулась із заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Київського міського округу Войтовського В.С., після чого було заведено спадкову справу № 37/2024. 05.12.2024 [PERSON] було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих.№423/02-31, якою було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі Свідоцтва про право на спадщину за законому, у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених документів на підтвердження родинних та інших відносин спадкоємця із спадкодавцем, необхідних для оформлення права на спадщину, або документів, що встановлюють факт, що спадкоємець є особою, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. З урахуванням наведеного, просив суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] , з березня 2007 року по 11.05.2024; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою 09.12.1998 за реєстровим №6н-836, зареєстрованого в Київському бюро технічної інвентаризації 13.01.1999, за реєстровим №2020; квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла Подільської районної державної адміністрації м. Києва 27.09.1993, згідно з розпорядженням (наказом) від 27.09.1993 №2635, зареєстровано Київським бюро технічної інвентаризації 04.10.1993, за реєстровим №1657, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер приблизно [INFO] . Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 03.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження. 08.04.2025 до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі, в яких просив відмовити\~ у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових поясненнях. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 22.04.2025 клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Невмержицького В.І.\~ про витребування доказів по цивільній справі за позовом [PERSON] до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу\~ та визнання права власності задоволено. Витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського\~ нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер приблизно [INFO] . 26.05.2025 на адресу суду від Приватного нотаріуса Київського міського\~ нотаріального округу Войтовського В.С. надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи, заведена нотаріусом до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . При цьому, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04.06.2025 витребувано у Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про реєстрацію шлюбу відносно [PERSON] , [INFO] , а також інформацію щодо розірвання шлюбу за наявності; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть відносно [PERSON] , [INFO] ; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про реєстрацію шлюбу відносно [PERSON] , [INFO] , а також інформацію щодо розірвання шлюбу за наявності. 24.07.2025 від Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконання вимог ухвали суду надійшла запитувана інформація. Протокольною ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 29.07.2025 частково задоволено клопотання про допит свідків, підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися. При цьому, 17.11.2025 до суду від представника позивача надійшла промова у судових дебатах, в якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача Київської міської ради у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся. При цьому, від представника відповідача надійшли письмові пояснення, у яких серед іншого просить розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович у судове засідання не з`явився, при цьому, в матеріалах справи міститься заява, в якій, серед іншого, просив здійснювати розгляд справи без його участі, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Допитаний в судовому засіданні від 13.10.2025 в якості свідка [PERSON] суду показав, що є сином позивача. Зазначив, що покійний [PERSON] його вітчим, який проживав разом з його матір`ю з 2007 року за адресою: [ADDRESS] . Після вступу свідка до лав ЗСУ, [PERSON] разом з [PERSON] переїхали жити до його будинку, де проживали по день смерті [PERSON] . Зазначив, що [PERSON] разом з [PERSON] проживали разом, як одна сім`я, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Свідок сприймав [PERSON] як чоловіка своєї матері. Допитаний в судовому засіданні від 13.10.2025 в якості свідка [PERSON] суду показав, що був другом [PERSON] , також знайомий з позивачем. Зазначив, що покійний [PERSON] більше 15 років, приблизно з 2008 року, постійно проживав з позивачем за адресою: [ADDRESS] , вони разом вели побут, робили ремонт у квартирі, купували меблі, побутову техніку, продукти. Квартира за адресою: [ADDRESS] , була непридатною для життя та повністю заставлена речами. Дітей у [PERSON] не було, в зареєстрованому шлюбі не перебував. Свідок був присутній на похованні, також були присутні позивачка [PERSON] , її син разом з дружиною та її племінник разом з дружиною. Допитана в судовому засіданні від 13.10.2025 в якості свідка [PERSON] суду показала, що є дружиною рідного племінника позивача, [PERSON] цивільний чоловік позивача, знайома з ними з 2008 року. З 27 грудня 2008 року проживали з [PERSON] та [PERSON] до 2022 року за адресою: [ADDRESS] . Відносини між ними були сімейні, вели спільне господарство, мали власний бюджет. Інколи [PERSON] міг не проживати вдома по пару днів. Перед смертю позивач посварилася з [PERSON] , але проживали разом по день його смерті. Свідок разом з чоловіком допомагали з похоронами [PERSON] , встановленням пам`ятника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що приблизно [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.05.2024 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00052509666 від 19.07.2025 . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва, за період з 01.01.2024 по 12.09.2024 за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований лише [PERSON] , [INFO] . 12.09.2024 [PERSON] подала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на підставі якої було заведено спадкову справу №37/2024. 05.12.2024 [PERSON] подала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане вище нерухоме майно, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи №37/2024, яка заведена після смерті [PERSON] , убачається, що інші особи, крім [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. від 05.12.2024, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на її ім`я на спадкове майно після померлого приблизно 11 травня 2024 року [PERSON] , останнє місце проживання якого було: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених документів на підтвердження родинних та інших відносин спадкоємця зі спадкодавцем, необхідних для оформлення права на спадщину, або документів, що встановлюють факт, що спадкоємець є особою, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статтті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (стаття 1263 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Відповідно до частин першої, третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У постанові від 14 вересня 2022 року у справі №461/4020/19 Верховний Суд виходив з того, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати частину другу статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. В силу ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.99 за N 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї") визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц). Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду\~\~\~\~ від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20. Встановлюючи факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у даному випадку суд враховує у сукупності всі ознаки, що притаманні визначенню сім`ї. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. А також взаємність прав та обов`язків, що передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу позивач надала: квитанції про оплату комунальних послуг, довідку про поховання померлого громадянина на кладовищі м. Києва №10.23450 від 17.06.2024, договір-замовлення №10.23450 на організацію та проведення поховання від 17.06.2024, довідку про одержання праху №7.229041 [PERSON] проживання позивача однією сім`єю з [PERSON] з\~ 2007 року по день його смерті підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Тому і підстав для сумніву у правдивості доводів позивача про спільне проживання зі спадкодавцем [PERSON] у суду немає. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить позивач, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] , [INFO] , у період з\~ березня 2007 року\~ по день його смерті [INFO] , має для позивача юридичне значення і потрібне для реалізації спадкових прав, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Разом з цим, решта вимог позову позивача про визнання за позивачем у порядку спадкування права власності на майно задоволенню не підлягає, оскільки згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Позивачем не було доведено, що у нього існує спір або будь-які перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у нотаріальному порядку за умови встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. При цьому, суд не повинен підміняти функції органів нотаріату. Тому, суд зазначає, що позивач не позбавлений права оформлення спадщини у встановленому законом порядку, під час якого нотаріус має перевірити наявність правомірних підстав для видачі свідоцтва про право на спадкове майно. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial