Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

У квітні 2025 року позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 3.02.2014 вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та позивачки як її поручительки на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором споживчого кредиту № 11056583000 від 13.10.2006 року в сумі 18 452 долари США, що еквівалентно 155\~211,94 грн., та судовий збір 776,05 грн. з кожного. Рішення суду звернено до виконання. Крім того, рішенням цього ж суду від 5.03.2014 вирішено стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 47\~521,63 грн. та судовий збір в сумі 475,21 грн. Рішення також звернено до виконання. В межах зведеного виконавчого провадження № 71357596 з позивачки на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто 70\~894,77 грн., подальше стягнення здійснюється з відповідачки. Позивачка вважає, що виконала договірні зобов`язання за договором поруки, і в силу п. 2.4 цього договору, а також ст. 556 Цивільного кодексу України (далі ЦК) до неї як поручителя, що виконав зобов`язання за договором поруки, перейшли всі права первісного кредитора за кредитним договором. У зв`язку з наведеним позивачка просить стягнути з відповідачки на її користь в порядку регресу виплачену заборгованість за кредитним договором № 11056583000 у розмірі 70\~894,77 грн. Ухвалою суду від 23.04.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам встановлено строки для надання відзиву та відповіді на відзив (а.с. 17). 12.05.2025 відповідачкою подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що вона із позовними вимогами не згодна, оскільки позов заявлено передчасно до повного виконання солідарного обов`язку поручителем перед кредитором, до того ж до позовної заяви не додано доказів сплати позивачкою вказаної суми заборгованості перед банком, а довідка про це державного виконавця не може слугувати достовірним доказом такої сплати. Суд, розглянувши справу на підставі ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, виходить із наступного. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області 3.02.2014 у справі № 278/6265/13-ц вирішено стягнути з [PERSON] як позичальника та її поручителя [PERSON] у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 13.10.2006 у розмірі 18\~452 долари США, що становило 155\~211,94 грн. Рішення суду набрало законної сили та звернено до виконання (а.с. 8, 10). Оскільки вказані обставини встановлені судовим рішенням за участі тих же самих учасників справи, вони в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК вважаються встановленими. Відповідно до ст. 543 ЦК у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Згідно із ст. 544 ЦК боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 556 ЦК до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Як роз`яснив Верховний Суд у постановах від 24.06.2020 у справі № 311/245/18 та від 10.02.2021 у справі № 496/3234/15-ц, висновки якого щодо застосування відповідних норм права в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК є обов`язковими для суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, наслідки, передбачені в ч. 2 ст. 556 ЦК, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов`язання. Часткове виконання поручителем зобов`язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором. Як зазначає позивачка, нею як поручителем відповідачки на виконання вказаного судового рішення сплачено 70\~894,77 грн., тобто заборгованість за кредитним договором перед банком поручителем як солідарним боржником відповідно до рішення суду погашена не повністю, у зв`язку із чим, враховуючи вищенаведену правову позицію Верховного Суду, до позивачки не перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно із ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed