Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат на суму 16\~780,88 грн., в обґрунтування якого вказав, що 03.04.2019 р. рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області стягнуто на користь ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з [PERSON] збитки в порядку регресу в розмірі 21\~379,62 грн. Для примусового виконання рішення видані виконавчий лист. 07.06.2019 року було відкрито виконавче провадження, а 28.06.2024 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із виконанням рішення. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення. Загальний розмір інфляційних витрат складає 13\~421,06 грн., а загальна сума відсотків річних за користування грошовими коштами складає 3 359,82 грн. Відповідач правом подати відзив не скористався. 16.06.2025 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 08.07.2025 року справу призначено до слухання по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.04.2019 р. рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області стягнуто на користь ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з [PERSON] збитки в порядку регресу в розмірі 21\~379,62 грн. Для примусового виконання рішення видано виконавчий лист. 07.06.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59308539. 28.06.2024 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №59308539 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду 03.04.2019 року в повному обсязі. У зв`язку із чим, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував на суму простроченого грошового зобов`язання 3% річних та інфляційних втрат за період з 04.04.2019 р. по 27.06.2024 р. Сума нарахованих 3% річних складає 3\~359,82 грн., сума інфляційних втрат 13\~421,06 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Так, згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року в справі № 14-16цс18, в якому Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 01 жовтня 2014 року в справі № 6-113цс14, згідно з яким відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов`язанням. Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2018 року в справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року в справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Разом з тим, за змістом статей 598 609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов`язання. Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Подібний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 07 лютого 2018 року по справі № 910/11249/17. Так, Верховний Суд зробив висновок, що норма ст. 625 ЦК України, не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. З урахуванням вищезазначеного, позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з 04.04.2019 року та до дня виконання грошового зобов`язання в повному обсязі 27.06.2024 року. Сума нарахованих 3% річних складає 3\~359,82 грн., сума інфляційних втрат 13\~421,06 грн., відповідно до розрахунку, наданого позивачем та прийнятого судом. Відповідач в судове засідання не з`являвся, відзив на позов не подавав, доводів, наведених в позовній заяві не спростував, заперечень щодо суми розрахунку інфляційних втрат на 3% річних також не подавав. Таким чином, вимога позивача про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних, нарахованих окремо на встановлену у судовому рішенні суму боргу за період невиконання грошового зобов`язання, є правомірною та обгрунтованою. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» суми 3% річних та інфляційних втрат на загальну суму 16\~780,88 грн. Судовий збір розподіляється відповідно до ст. 141 ЦПК України та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2\~422,40 грн., оскільки позовна заява подана в електронній формі.

Outcome: approved