Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення пені (неустойки) за час прострочення несплати аліментів. На обґрунтування позовних вимог позивачкою зазначено, що рішенням Балтського районного суду Одеської області від 22.01.2019 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх його видів заробітку та доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2018 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . 19.01.2015 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано і вона відновила дошлюбне прізвище [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 4222/211-32 від 01.05.2025 року по виконавчому провадження № 56929183 Березівського ВДВС у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції України (м. Одеса) станом на 01.05.2025 року відповідач заборгував аліменти у сумі 248027,30 грн. Згідно розрахунку пеня по аліментам з червня 2014 року по квітень 2025 року загальний розмір пені складає 8090686,83 грн., з урахуванням положення ст. 196 СК України, оскільки вищевказана сума перевищує суму боргу, то позивачка просить стягнути 100 % заборгованості по сплаті аліментів, що дорівнює 248027,30 грн. Позивачка, подавши до суду додаткові докази по справі, просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач у судові засідання жодного разу не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на його адресу та розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] відповідача по справі та [PERSON] (Могилівської), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 08.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 26.06.2014 року у цивільній справі за № 493/1285/14-ц з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 06.06.2014 року і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] та видано виконавчий лист, який прийнятий до примусового виконання Березівським міжрайонними відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області 13.08.2018 року, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 56929183. Відповідно до рішення Балтського районного суду Одеської області від 19.01.2015 року у цивільній справі № 493/2624/14-ц, шлюб між сторонами розірвано, позивачка отримала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 22.01.2019 року у цивільній справі за № 493/1781/18 було змінено розмір аліментів, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі частин з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму ля дитини відповідного віку, починаючи з 14.082018 року щомісячно, починаючи з 14.08.2018 року і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] та видано виконавчий лист від 12.03.2019 року. В матеріалах справи відсутні відомості про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, але в підтвердження виконавчого провадження Березівським ВДВС у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції України (м. Одеса) надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржником [PERSON] № 4222/21-32 від 01.05.2025 року. Відповідно до вказаного розрахунку загальна заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за період з червня 2014 року по квітень 2025 року становить 248027,30 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам, заборгованість утворилася у зв`язку з неналежним виконанням боржником аліментних зобов`язань. Відповідно до частини першої ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені). Відповідач розрахунок та доказів регулярного належного фінансового утримання дитини за період з червня 2014 року по квітень 2025 року не надав та не надав доказів відсутності вини у несвоєчасній сплаті аліментів. Відповідач ніяким чином не зреагував на виклики до суду для розгляду справи по суті та надання своїх пояснення з приводу заборгованості зі сплати аліментів. Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів був наявним та підтверджується належними доказами - розрахунками заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд приходить до висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими. Згідно з розрахунком пені, складеного позивачкою, пеня порахована за кожний місяць з урахування суми боргу та кількості днів прострочки. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Застосовуючи дану норму закону, суд згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує судову практику, викладену в правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року Верховний Суд України здійснив наступні роз`яснення відповідно до яких \~сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Вищевказане можна подати за наступною формулою: Р = s * p * Q, де P пеня за один місяць,\~\~S заборгованість за місяць, p ставка пені\~\~у відсотках за день прострочення, Q- кількість прострочених днів місяця. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Отже, пеня за прострочення сплати аліментів за період з червня 2014 року по травень 2025 року становить 94689,00 грн. Суд перевіривши розрахунок пені, наданий позивачкою, вважає його хибним, проведеним з урахуванням правової позиції Верховного Суду України від 11.09.2013 року (справа №6-81цс13)\~ та правової позиції Верховного Суду України від 01.10.2014 року (справа №6-149цс14) Верховним Судом України було визначав, що при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. На даний час правова позиція Верховного Суду України змінилася, як зазначено вище, у справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року. Таким чином, враховуючи що з вини відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, то стягнення з відповідача на користь позивача належить пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 94689,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмір 1211,20 грн.

Outcome: partial