Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника, заінтересованої особи. Заявник [PERSON] \~заінтересована особа:\~Снігурівський відділ\~Управління державної\~міграційної служби\~України в\~Миколаївській області\~звернувся із\~заявою про\~встановлення факту\~постійного проживання\~на території\~України. Заява обгрунтована тим, що [PERSON] , народився в с. Рівне Очаківського району Миколаївської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 23 січня 2019 року, сформованим Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Батьками заявника були записані: батько [PERSON] , українець; мати [PERSON] , українка. З 24.12.1974 по 08.05.1975 працював у радгоспі в Очаківському районі. З 1975 по 1977 - служба у Радянській Армії. Після служби у 1977 році пішов працювати у радгосп в Очаківському районі, з 1983 року по 1990 рік працював у Очаківському РайПО Миколаївської області. У період з 17.06.1991 по 16.12.1991 року працював дояром у Науково-виробничому об`єднанні "Херсонеліта, що підтверджується записами в трудовій книжці. 29.06.1991 Білозерським РВВС України в Херсонській області заявнику було видано паспорт [NUMBER] , про його наявність вказано та підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи та випискою з домової книги по Дубівській сільській раді Горностаївського району. З 2018 року він проживає без реєстрації у своєї доньки за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується. Снігурівським відділом управління Державної міграційної служби України Миколаївській області заявнику було відмовлено в оформленні паспорта у зв`язку з там, що не підтверджено належність до громадянства України та рекомендовано вернутись до суду для встановлення факту постійного проживання на території України. Зазначив, що постійно проживав на території України станом на 1991 рік, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року та не був громадянином іншої держави. Працював у Очаківському районі Миколаївської області, у Херсонській області. У нього народилися діти на території України, яких виховував в Україні. Встановити даний факт заявнику необхідно для отримання паспорта громадянина України, в зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даною заявою. На підставі викладеного просив встановити факт постійного проживання на території України [PERSON] , [INFO] , станом на 1991 рік, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. Заявник у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи письмові пояснення до суду не надав. Фактичні обставини, встановлені судом. Суд встановив, що за витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00021932815 від 23.01.2019, батьками [PERSON] , [INFO] , значаться: [PERSON] , українець; [PERSON] , українка (а. с. 7). За копією трудової книжки [NUMBER] від 24.01.1978, містяться записи щодо трудової діяльності [PERSON] за періоди: з 24.12.1974 по 08.05.1975, 04.05.1975 по 09.05.1977 (служба), з 12.07.1977 по 19.01.1979, 12.03.1979 по 07.07.1982, з 08.04.1983 по 03.11.1984, 05.01.1985 по 09.06.1986, 19.06.1986 по 08.01.1987, з 13.01.1987 по 08.06.1990, з 29.06.1990 по 08.12.1992, з 26.12.1992 по 02.07.1996, з 15.07.1996 по 10.10.1998 (а. с. 8-11). За довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 19.02.2019 №110, виданою Дубівським старостинським округом Горностаївського району Херсонської області, [PERSON] , [INFO] , народився в с. Рівне Очаківського району Миколаївської області; зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; реєстрація з 1993 року по теперішній час (а. с. 12). З виписки з домової книги ПО Дубівської сільської ради , [PERSON] , [INFO] , прибув 06.01.1993 в с. Петровське, Білозерський район, Херсонська область (а. с. 13). За довідкою «11 від 28.02.2025, виданою виконавчим комітетом Снігурівської міської ради Миколаївської області Афанасіївським старостинським округом, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з 2018 року по теперішній час (а. с. 14). Рішенням про відмову у оформленні паспорта у формі ID-картки, [PERSON] відмовлено у видачі паспорта у зв`язку з відсутності підтвердження належності до громадянства України (а. с. 15). Додано письмові пояснення: [PERSON] , [PERSON] , які суд визнає недопустимими доказами, з огляду, що показання свідків мають бути здобуті безпосередньо під час розгляду справи та надані суду. Заявник клопотань про виклик таких осіб, як свідків не зявляв, тому суд був позбавлений можливості отримати такі докази та надати їм відповідну оцінку. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до п. 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Висновки суду. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з огляду на наступне. Предметом доказування у даній справі є факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. Суд встановив, що заявник народився на території України. Проте, згідно з наданою довідкою про реєстрацію місця проживання (а. с. 12) та випискою з домової книги (а. с. 13), офіційна реєстрація місця проживання заявника на території України розпочалася лише з 1993 року, тобто після дат, з якими закон пов`язує набуття громадянства України за територіальним походженням. Заявник надав копію трудової книжки, в якій містяться записи про трудову діяльність у спірний період на підприємствах Херсонської області. Однак, сам по собі факт працевлаштування не є безумовним доказом постійного проживання особи на території України у розумінні Закону України «Про громадянство України», оскільки не підтверджує фізичної присутності та постійного проживання заявника за конкретною адресою станом на 24.08.1991 та 13.11.1991 року. Трудова діяльність може здійснюватися різними методами (наприклад вахтовим, дистанційним, тощо), або особа може працювати в одному місці, а проживати в іншому (у тому числі за межами країни). Також, заявник не надав копії паспорту [NUMBER] , виданого Білозерським РВВС у Херсонській області 29.06.1991. Наявність такого паспорту підтвердила б відсутність у заявника іншого громадянства. Критичними для встановлення даного факту є покази свідків, які могли б підтвердити, що заявник дійсно фізично перебував та постійно проживав у вказаному населеному пункті у 1991 році. Надані заявником письмові пояснення свідків суд визнав недопустимими доказами, оскільки відповідно до ст. 230 ЦПК України свідки повинні бути допитані безпосередньо судом. Заявник клопотання про виклик свідків у судове засідання не заявляв, у судове засідання не з`явився, що унеможливило встановлення таких обставин шляхом допиту свідків. Інших об`єктивних та беззаперечних доказів, які б свідчили про постійне проживання заявника на території України саме станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року (наприклад, довідок з сільської ради про проживання без реєстрації у вказаний період, медичних карток, погосподарських книг за 1991 рік тощо), матеріали справи не містять. Враховуючи, що реєстрація місця проживання заявника підтверджена документально лише з 1993 року, а належних та допустимих доказів проживання у 1991 році суду не надано, суд позбавлений можливості достовірно встановити юридичний факт постійного проживання [PERSON] на території України в необхідні для набуття громадянства дати. Відтак у задоволенні заяви відмовляє.

Outcome: dismissed