Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

До Кременчуцького\~районного суду\~Полтавської області\~надійшла позовна\~заява АТ\~«Акцент -\~Банк» до\~ [PERSON] ,\~в якій\~позивач просить\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за кредитним\~договором А409СТ155101164566\~від 11.08.2021\~у розмірі\~206\~518\~грн 13\~коп.,\~та судові\~витрати у\~розмірі 2\~478\~грн 22\~коп. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 11.08.2021 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклав з банком кредитний договір A409CT155101164566, щодо надання кредиту в розмірі 100 000.00 грн. строком на 40 місяців (тобто до 10.12.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 75.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п. п. 3-5 Кредитного договору (Заяви клієнта, далі кредитний договір), ліміт цього договору: 100 000.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 10.12.2024 року, терміном на 40 місяців. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 75.00 річних. Відповідно до п. 7, Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0.00 грн. Станом на 20.03.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 206 518.13 грн., яка складається з: 92 469.37 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 114 048.76 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією. 0 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. На теперішній час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Акцент-Банк», у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором А409СТ155101164566 від 11.08.2021 у розмірі 206\~518 грн 13 коп., та судові витрати у розмірі 2 478 грн 22 коп. 05 червня 2025 року до суду надійшов письмовий відзив відповідача, з якого убачається, що позовні вимоги позивача сторона відповідача вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Наданий банком розрахунок відповідач вважає неправильним, таким, що не враховує кошти, стягнуті з нього по іншій цивільній справі № 537/6005/24 за кредитним договором б/н від 27.03.2014 у розмірі 23556, 20 грн. У порушення вимог п.1 ч.2 ст. 258 ЦПК України позивач вимагає стягнення коштів процентів (неустойки) з порушенням строків позовні давності. Відповідач заявляє про пропуск позивачем строків позовної давності щодо вимог про стягнення процентів (неустойки), що є підставою для відмови у позові. Вважає, що звільняється від відповідальності по кредитним зобов`язанням (по сплаті основного боргу, процентів, пені), оскільки позивач допустив прострочення кредитора (ст.ст. 527, 532, 613 ЦК України). Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 23 червня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача, у якій представник позивача зазначив, що відповідач [PERSON] в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 16.01.2020 р. в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг, приєднався до них та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до Умов та Правил, викладеними на сайті Банку. В подальшому, перебуваючи клієнтом Банку Відповідач скористався додатковою послугою Банку - Швидка готівка. Звертає увагу суду та відповідача, що даний договір не є встановленням кредитного ліміту на кредитну картку та не має відношення до предмету позову по справі №537/6005/24, де розглядалася заборгованість по іншому кредитному договору відповідача, а саме по кредитній картці (кредитний ліміт на картку), договір б/н (внутрішньобанківський SAMAB00000001782080) від 27.03.2014 року. Відповідно до умов даної послуги, Відповідач за допомогою сервісу А24 уклав в електронній формі з Банком додатковий кредитний договір № A409CT155101164566 від 11 серпня 2021 року на суму в розмірі 100 000, 00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою процентів у розмірі 75% на рік. Договір (Заява) про надання послуги Швидка готівка № A409CT155101164566 від 11.08.2021 року (в якій зазначені всі умови договору, у тому числі і процентна ставка) підписана Відповідачем простим електронним підписом. Виписка по рахунку відповідача підтверджує погашення. На підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів до позову було додано меморіальний ордер зі значенням відповідної суми кредиту, яка була перерахована Відповідачу. У п.9 Заяви Клієнта №A409CT155101164566 від 11.08.2021 року зазначено номер карти клієнта на який було зараховано кошти кредиту. Щодо позовної давності представник позивача зазначив, що відповідно до ст.257 Цивільного кодексу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Але ст. 259 ЦК передбачає зміну тривалості позовної давності у разі збільшення її за домовленістю сторін. Так, відповідно до п.7 підписаного Відповідачем Паспорту споживчого кредиту, строк позовної давності було подовжено до 5-ти років. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа порушила договір, тобто з дати закінчення договору - з 11.08.2024 року (дата договору 11.08.2021 року, строк 36 місяців), кінцевої дати, коли Відповідач мав погасити заборгованість за договором. Тобто позовна давність в даному випадку спливає 11.08.2029 року. (Навіть загальна трирічна позовна давність спливає 11.08.2027 року). Що свідчить про те, що Позивачем не пропущено строків позовної давності. Просив задовольнити позовні вимоги АТ А-Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 березня 2025 року дана позовна заява, відповідно до ст. 31 ЦПК України, передана за підсудністю на розгляд до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області. Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 червня 2025 року у справі продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 липня 2025 року у справі за клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Тищенко В.М., витребувано додаткові докази у позивача АТ «Акцент\~-\~Банк». Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 жовтня 2025 року у справі закрито підготовче провадження, призначено справу\~до\~судового\~розгляду\~по\~суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] , представник відповідача адвокат Тищенко В.М., в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час його проведення, від представника відповідача до суду надійшов письмовий відзив, а також заява про розгляд справи у їх відсутність. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши позицію сторін, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються\~Цивільним кодексом України. З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2020 року відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву АТ «Акцент-Банк» про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, за змістом якої відповідач визнав, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг, підтвердив під розпис факт ознайомлення та згоду з Умовами і Правилами надання банківських послуг, приєднався до них та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до Умов та Правил, викладеними на сайті Банку. 11.08.2021 року [PERSON] подано заяву про надання послуги «Швидка готівка» №A409CT155101164566 щодо надання кредиту в розмірі 100 000.00 грн. строком на 36 місяців з 11.08.2021 по 11.08.2024 року включно, процентна ставка (фіксована) - 75.00 % на рік, Комісія за надання фінансового інструменту 0,00 грн. Розмір щомісячного платежу - 7119.33 грн та визначається за формулою: A = K*S, де: A - щомісячний платіж рівними частинами (ануїтет), K - коефіцієнт ануїтету, S - сума кредиту. Коефіцієнт ануїтету: Де: I - місячна процентна ставка по кредиту (річна ставка / 12 місяців), N - кількість періодів, протягом яких виплачується кредит (строк кредиту). Номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 5375235210063200. Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 256295.59 грн (п.п. 4-10 договору). Підписавши заяву, позичальник підтвердив, що ця Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Отримав їх примірники, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (п. 18 договору). Згідно із п. 18 договору підписанням цієї Заяви позичальник підтвердив та погодився, що до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ "А-БАНК", що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms , та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a bank.com.ua , в повному об`ємі у відповідності до ч.2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". До кредитного договору позивачем додано паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», в якому відповідач повідомлений про основні умови кредитування, а саме: тип кредиту беззалоговий; суму кредиту 100 000,00 грн; строк договору та строк кредитування 36 міс; мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом; процентна ставка 75%; тип процентної ставки - фіксована; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 256 295.59 грн; реальна річна процентна ставка 109,02 грн; порядок повернення кредиту, розмір щомісячного платежу 7119.33 грн, та інше. У пункті 4 Паспорта споживчого кредиту зазначена інформація щодо загальних витрат за кредитом 156 295.59 грн, та орієнтовної загальної вартісті кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), 256 295.59 грн, що також підтверджується таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процетної ставки за договором про споживчий кредит. Згідно із п. 4 Паспорта споживчого кредиту дані щодо процентної ставки та загальної вартості кредиту є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, а також на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься чинним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконуватимуть свої зобов`язання на умовах і в строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. У пункті 6 паспорта зазначено, що процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, інші платежі -не передбачені, штраф - відсутній. Сторони погодили, що строки позовної давності за вимогами про стягнення Кредиту, відсотків (процентів) за користування Кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 (п`ять) років (п. 7 паспорта кредиту). Договір підписано позичальником [PERSON] 11.08.2021 10:41 простим електроним підписом за ідентифікатором, [NUMBER] , що ознайомлений з дійсними Умовами і правилами надання банківських послуг. На підтвердження видачі кредиту за договором № A409CT155101164566 від 11.08.2021 року позивачем надано меморіальний ордер № TR.18672468.18646.69368 від 11.08.2021 року на суму 100 000,00 грн. З довідки по кредитах клієнта [PERSON] від 21.07.2025 вбачається інформація за договором № A409CT155101164566 від 11.08.2021 року, найменування швидка готівка, дата старту - 11.08.2021, сума кредиту за договором 100 000,00 грн, сума до повного погашення 206 518, 13 грн, сума простроченої заборгованості 206 518, 13 грн. На підтвердження надходжень коштів кредиту, а також їх використання позичальником, позивачем до суду надано виписку по картці [NUMBER] , номер якої було зазначено відповідачем у п. 9 Заяви Клієнта №A409CT155101164566 від 11.08.2021 року, що є сукупним реєстром операцій по відповідному рахунку. Судом також досліджено надані стороною позивача довідку по рахунках клієнта [PERSON] , виписки по карткових рахунках клієнта [PERSON] . Частиною 1\~ст. 626 ЦК України\~встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 627 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям\~Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 1 ст. 3 вказаного Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частина 5\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Стаття 652 ЦК України\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Однак важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Однак важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; 2) електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа. Договір в спрощеній формі шляхом обміну, наприклад, електронними листами та іншими засобами електронної комунікації, або договір, який укладається шляхом приєднання до нього можна підписати з використанням: електронного підпису, електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою\~статті 203 ЦК України\~передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої\~статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій\~статті 215 ЦК України, так і у\~статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України\~встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Висновки стосовно правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, зокрема,\~Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20. Судом встановлено, що заява Клієнта № A409CT155101164566 від 11.08.2021 року, яка містить істотні умови кредитування (вид, тип, мету кредиту, суму кредиту, строк на який надається кредит, процентну ставку за користування кредитом), Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем [PERSON] простим електронним підписом за ідентифікаторм [NUMBER] . При цьому шляхом підписання заяви Клієнта, відповідно до п.18 заяви Клієнта, [PERSON] погодився, що до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ "А-БАНК", що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms , та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a bank.com.ua , в повному об`ємі у відповідності до ч.2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Суд вважає доведеним факт укладення між АТ "Акцент-Банк" та [PERSON] кредитного договору та виникнення між сторонами кредитних правовідносин. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша\~статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій\~статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року по справі №161/16891/15-ц вказано, що відповідно до змісту частини першої\~статті 1050 ЦК України\~з урахуванням статей\~526,\~527,\~530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18, від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26.05.2021 року у справі № 204/2972/20, від 13.10.2021 року у справі № 209/3046/20, від 01.06.2022 року у справі № 175/35/16-ц. У постановах Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 569/7648/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 зроблено висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». У постанові від 30 листопада 2022 року в справі № 334/3056/15 Верховний Суд зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 100 000,00 грн, що підтверджується Меморіальним ордером № TR.18672468.18646.69368 від 11.08.2021, випискою по картковому рахунку відповідача. Згідно із розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором № A409CT155101164566 від 11.08.2021 року, станом на 20.03.2025 року її розмір складає 206 518.13 грн, а саме: - 92469.37 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 114048.76 грн; - загальний залишок заборгованості за процентами; - 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; - 0 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Стороною відповідача не надано заперечень щодо правильності та обгрунтованості проведеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, будь-якого контррозрахунку не надано. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач та його представник посилались на те, що у даному випадку позивач має намір повторно стягнути з відповідача [PERSON] кошти за кредитом, які стягнуті з нього по іншій цивільній справі № 537/6005/24 за кредитним договором б/н від 27.03.2014 у розмірі 23556, 20 грн, за один і той самий період. З доданої відповідачем до матеріалів справи копії заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області у справі № 537/6005/25 від 28.01.2025 вбачається, що позовну заяву акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 27.03.2014 у розмірі 23556 грн. 20 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. \~ \~ \~ \~Разом із цим, предметом позову у даній цивільній справі є зобов`язання за кредитним договором № A409CT155101164566 від 11 серпня 2021 року, укладеним між сторонами, на суму 100 000, 00 грн. Таким чином, твердження відзиву відповідача в цій частині суд до уваги не бере, як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Інші доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позов, зокрема щодо пропуску позивачем строку позовної давності, допущення позивачем прострочення кредитора, судом відхиляються, з огляду на їх необгрунтованість та відсутність посилання на докази, якими би спростовувалися факти, що є предметом доказування у даній справі. При цьому відповідачем чи його представником не надано суду доказів на спростування факту отримання відповідачем кредитних коштів за укладеним договором у сумі 100 000,00 грн. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 759/24061/19 (провадження № 61-8593св21). Частинами 2, 3\~ст. 215 ЦК України\~визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Слід зазначити, що відповідачем не надано та матеріали справи не місять належних доказів на підтвердження того, що відповідач не звертався до позивача та не укладав кредитний договір №A409CT155101164566 від 11.08.2021 року, або ж доказів на підтвердження визнання судом недійсним вказаного кредитного договору. Згідно із\~статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010р. №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач\~\~ [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань у строки, передбачені кредитним договором, не виконав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2478 грн 22 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved