Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі позивач, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач, позичальник, [PERSON] ), в якому просило стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № 1462605 про надання споживчого кредиту від 25.02.2024 у сумі 91\~749,90 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 2\~422,40 грн зі сплати судового збору та 10\~000 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що 25.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (далі - ТОВ «Слон Кредит») та [PERSON] укладено договір № 1462605 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 10\~000 грн, з процентною ставкою в розмірі 0,010 % (знижена) або 2,5 % (стандартна) від суми кредиту за кожен день користування кредитом, строком на 360 днів. В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 10 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідач у свою чергу оплати за кредитним договором не здійснювала. 24.12.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №\~24122024, згідно із умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] . Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, у останньої виникла заборгованість, яка складається з 9\~999,99 грн тіла кредиту, 67\~499,91 грн. нарахованих процентів, 5\~000 грн штрафні санкції, а всього 82\~499,90 грн. Окрім цього, позивачем додатково нараховані проценти за користування кредитом після переходу до нього права вимоги у межах строку дії кредитного договору до 25.02.2025 у розмірі 14\~250 грн. Тому позивачем звернувся за захистом своїх прав до суду. Ухвалою суду\~від 26.08.2025\~позовну заяву\~ТОВ «ФК\~«Фінтраст Капітал»\~прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Цією ж ухвалою було витребувано у АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки №\~ [NUMBER] [PERSON] , а також підтвердження факту зарахування коштів 25.02.2024 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк», у сумі 10 000 грн за ініціативою ТОВ «Слон Кредит» через платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК». Копію ухвали від 26.08.2025 відповідач отримала 25.09.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0610280053379. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25.02.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір № 1462605 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 10\~000 грн, з процентною ставкою в розмірі 0,010 % (знижена) або 2,5 % (стандартна) від суми кредиту за кожен день користування кредитом, строком на 360 днів (а.с. 23-27). В свою чергу, позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, в якому відображаються умови надання кредитних коштів (а.с. 29-30). Відповідно до п.2.1. Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи реквізити платіжної картки №\~ [NUMBER] . Факт зарахування коштів на картку № [NUMBER] підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» №\~20.1.0.0.0/7-250924/61231-БТ від 30.09.2025 та листом ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20250114 від 14.01.2025. Окрім цього, листом АТ КБ «Приватбанк» №\~20.1.0.0.0/7-250924/61231-БТ від 30.09.2025 підтверджено належність карти № [NUMBER] [PERSON] . Водночас, відповідачем свої зобов`язання за договором не були виконані, внаслідок чого станом на 15.07.2025 утворилася заборгованість у сумі 97\~749,88 грн, яка складається з: 9\~999,99 грн заборгованість за тілом кредиту, 87\~749,89 грн заборгованість за відсотками, 5\~000 штрафні санкції (а.с. 33). Окрім того, у цю суму заборгованості також включено додатково нараховані позивачем проценти за користування кредитом після переходу до нього права вимоги у межах строку дії кредитного договору до 25.02.2025 у розмірі 14\~250 грн (а.с. 34). Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 24.12.2024 між ТОВ «Слон Кредит», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», як фактором, було укладено договір факторингу №24122024, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитним договором щодо відповідача, що підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с. 36, 87-90). Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 97\~749,88 грн, яка складається з: 9\~999,99 грн заборгованість за тілом кредиту, 87\~749,89 грн заборгованість за відсотками, 5\~000 штрафні санкції. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною 12 етапі 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином. можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами. Відповідно до ч. 2. ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Відповідно Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» відповідно до укладеного договір факторингу №24122024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 82\~499,90 грн, яка складається з: 9\~999,99 грн заборгованість за тілом кредиту, 67\~499,90 грн заборгованість за відсотками, 5\~000 грн штрафні санкції. Окрім цього, позивачем здійснено нарахування відсотків за кредитним договором за період з 25.12.24 по 19.02.2025 у розмірі 14 250 грн. Проте вимог про стягнення штрафних санкцій позивачем не заявлено. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тож,\~оцінюючи належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~суд визнає\~їх належними,\~допустимими,\~достовірними,\~а позов\~таким,\~що підлягає\~задоволенню,\~оскільки достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе за договором зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» сплатило судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 4521 від 12.08.2025. Пред`явлений позов задоволений повністю. З огляду на це суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» надало суду: договір про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, укладеного між позивачем та адвокатом Столітіним М.М. (а.с. 85-86), Акт №\~9915 від 12.08.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №\~10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с. 35). Згідно зазначених позивачем у позовній заяві судових витрат, витрати на професійну правничу (правову) допомогу складають 10 000 грн та відповідно до Акту №\~9915 від 12.08.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) ця сума підлягає оплаті протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішенням суду законної сили. З огляду на це суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Згідно ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved