Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Діджи\~Фінанс» звернулося\~до Черкаського\~районного суду\~Черкаської області\~з позовом\~до [PERSON] \~ про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором,\~яка виникла\~внаслідок неналежного\~виконання відповідачем\~кредитних зобов`язань,\~посилаючись на\~наступне. 29.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 1081753.\~Пізніше, 23.07.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 2307-24, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «Слон Кредит» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 22285,61 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 12232,84 грн., заборгованість за відсотками 10052,77 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за договором про надання споживчого кредиту № 1081753 від 29.06.2023 в загальному розмірі 22285,61 грн. Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь вищевказану суму заборгованості, а також судові витрати. 1.2. Ухвалою Черкаського районного\~суду Черкаської\~області від 20.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Судом було\~повідомлено відповідача\~про розгляд\~даної справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження належним чином шляхом направлення судової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8\~ст.178 ЦПК України. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Судом встановлено, що 29.06.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] \~було укладено договір про надання споживчого кредиту №\~1081753, відповідно до якого Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора A426. Згідно з п.п. 1.3., 1.4. договору сума кредиту складає 12800 гривень, строк кредиту 366 днів, з кінцевим\~терміном повернення\~29.06.2024\~(включно). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього Договору (далі Графік платежів). Згідно з п.п. 1.5. договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти за процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення та становить:за перший день користування кредитом (включно) - 0%; за вci наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 138,00% річних. У п.п. 1.7,1. 8 договору вказано, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 269,14% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 24 304,61 грн. У п. 2.1 договору вказано, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача у розмірі 12 800,00 гривень на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Відповідно до\~листа № 20250626-112 від 26.06.2025 між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Слон Кредит» було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів №06062022-1 від 2022-06-06. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Слон Кредит»: 29.06.2023 14:30:17на суму 12800 грн. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . 2.2. 23.07.2024 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» укладено договір факторингу № 2307-24, відповідно до умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права Вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 4.1 зазначеного Договору Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог у формі наведеної в Додатку № 1 до цього Договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 2307-24 від 23.07.2024 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 1081753 від 29.06.2023 в загальній сумі 22285,61 грн., з яких: тіло 12232,84 грн., відсотки 10052,77 грн Згідно з платіжною інструкцією № 9082 від 30.07.2024 ТОВ «Діджи Фінанс» здійснив платіж на користь ТОВ «Слон Кредит» згідно з договором факторингу №2307-24 від 23.07.2024 у сумі 259407.02 грн. 2.3. Відповідно\~до розрахунку\~заборгованості задоговором про надання споживчого кредиту № 1081753 від 29.06.2023 заборгованість [PERSON] у загальній сумі становить 22285,61 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 12232,84 грн., заборгованість за відсотками 10052,77 грн. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1 ст.\~530\~ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 3.2. За приписами пункту 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст.\~1077\~ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.\~1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 3.3. Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником). 4.2. Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, а також підтверджено наступне укладення договору відступлення права вимоги між первісним кредитором та відповідачем щодо спірного договору. Матеріали справи\~містять достатні\~докази,\~що підтверджують\~наявність боргу\~позичальника перед\~первісним кредитором\~задоговором про надання споживчого кредиту № 1081753 від 29.06.2023 у загальній сумі становить 22285,61 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 12232,84 грн., заборгованість за відсотками 10052,77 грн. Отже, позовні вимоги про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту № 1081753\~від 29.06.2023\~ є обґрунтованими. 4.3. Підводячи\~підсумок суд\~зазначає,\~що відповідач\~свої зобов`язання\~з повернення\~заборгованості за\~договором кредиту виконала не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість в загальній сумі 22285,61 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 01.08.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн. 5.2. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 01.01.2025 між адвокатом Лівак І.М. та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про надання правової допомоги № 42649746. Відповідно до умов договору Клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбаченими цим договором (п. 1.1 Договору). Обсяг повноважень адвокатського бюро визначений у п. 2.1 Договору. Відповідно до п. 4.8 договору встановлена тарифікація наданих послуг. У Додатковій угоді № 1081753 від 30.03.2025 до вищевказаного Договору, сторони узгодили зобов`язання з надання правничої допомоги, зокрема, у справі про стягнення заборгованості з [PERSON] . В описі робіт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом сторони вищевказаного договору детально описали зміст послуг, які були надані адвокатом, і оцінили послуги у 6000 грн. (2250 грн. за правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ Діджи Фінанс» тривалістю 1,5 години, 3000 грн. за складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості тривалістю 3 години, 750 грн. за формування додатків до позовної заяви тривалістю 1 година. На думку суду, всі вказані у акті роботи входять до обсягу правової допомоги по цій справі.\~ Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Верховний суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 виклав правову позицію про те, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, а тому враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Відповідач не скористалася своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу і тому позов в частині заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення та з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved