Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У вересні 2025 року позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги позовної заяви мотивує тим, що згідно договору про надання споживчого кредиту №103765926 від 26.05.2021 року відповідач [PERSON] в отримав у ТОВ «Мілоан» кредит у вигляді грошових коштів на картковий рахунок у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування ним. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. На підставі договору відступлення права вимоги №08Т від 14.09.2021 року укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «МІЛОАН» первісний кредитор передав новому кредитору свої права вимоги до позичальників. Відповідно до вказаного договору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «МІЛОАН», у тому числі і до відповідача за кредитним договором №103765926 від 26.05.2021 року. Зазначає, що заборгованість відповідача перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в загальному становить 34866,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту\~7600,00 грн; заборгованість за відсотками\~25746,00 грн, заборгованість за комісійними винагородами\~1520,00 грн. Посилаючись на викладене, просить стягнути з відповідача на свою користь означену заборгованість за кредитним договором, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн та витрати на професійну правничу допомогу - 5000 грн. Згідно з ухвалою судді від 03.10.2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. 29.10.2025 року представник відповідача направив на адресу суду відзив на позов в якому зазначив, що з заявленим ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» розміром заборгованості за тілом кредиту на суму 7600,00 грн. за вказаним кредитним договором [PERSON] погоджується та визнає позовні вимоги Товариства в цій частині. При цьому вимоги позову про стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі 25 746,00 грн., комісійної винагороди 1520,00 грн. заперечує та з цього приводу зауважує, що відповідач у справі є учасником бойових дій, і на теперішній час проходить військову службу по мобілізації у складі Збройних Сил України, а тому, відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, звільняється від сплати таких платежів. 11.11.2025 року представник позивача подав на адресу суду відповідь на відзив на позовну заяву згідно якої вказував на безпідставність доводів сторони відповідача щодо наявності у останнього пільг, визначених у ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції цього закону, яка була чинною на період нарахування відсотків у спірних правовідносинах, оскільки вказаний факт не підтверджено належними доказами. Крім того, звертає увагу, що відповідач підписавши означений кредитний договір погодився із його умовами, в тому числі обов`язком щодо сплати, визначеного ним розміру відсотків. Протокольною ухвалою від 26.11.2025 року судом прийнято до провадження відзив на позовну заяву та відповідь на відзив відповідно із поновленням строку на їх подання. В судове засідання представник позивача не з`явився, як вбачається зі змісту позовної заяви, просив розгляд справи проводити у його відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача в суді вимоги позову визнав частково з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та при цьому вказував на наявність підстав для зменшення витрати на професійну правничу допомогу, які заявлені позивачем у розмірі 5000 грн. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступних встановлених судом обставин. Так, судом встановлено, що 26.05.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №103765926 на підставі якого останньому були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000,00 грн. Відповідно до розділу І Договору про споживчий кредит, кредит надавався строком на 15 днів з 26.05.2021 року ( строк кредитування) (п.1.3 Договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата плату) 01.09.2021 р (п. 1.4. Договору). Пунктом 1.5.1. Договору передбачено, що комісія за надання кредиту 1520 грн., нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 3000 грн., які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Договору). Згідно п. 1.6. Договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 1.7. Договору, тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. Згідно п. 2.1. Договору, кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Відповідно до п. 2.2. Договору, плата за кредитом: -Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору ( п. 2.2.1); -нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору (п. 2.2.2); -проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника ( п. 2.2.3). Згідно п. 2.3. Договору, пролонгація строку кредитування: 2.3.1. Продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: 2.3.1.1. Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.com.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://tengo.com.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці нижче: Строк продовження, днів-3,7,15 Максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту-3,00, 5,00, 10,00. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Згідно п. 2.3.1.2. Договору, пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Згідно п. 2.3.2. Розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України, і яка(і) полягає(ють) у: а) здійснені платежу(ів) Позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п.2.3.1.1Договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п.1.3, п.2.3.1.1, п.2.3.1.2. Договору. Після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п.1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п.1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки 1,2 та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені оновленим графіком. Згідно п. 2.4. Договору, повернення кредиту та сплата винагород (плати): Відповідно до п. 2.4.1. Договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. Договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. Згідно п. 2.4.2. Договору, у випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п.1.4. Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п.2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4 , п.3.2.5 Договору. Позичальник зобов`язувався повертати кредит частинами щомісячно згідно з графіком. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі договору факторингу №08Т від 14.09.2021 року укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «МІЛОАН» первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників, згідно з яким відбулося відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до вказаного договору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «МІЛОАН», у тому числі і до відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» складає - 34866,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту\~7600,00 грн; заборгованість за відсотками\~ 25746,00 грн, заборгованість за комісійними винагородами\~1520,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. \~ \~ \~ \~Вирішуючи вимоги позову в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках, що становить 25746,00грн , суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Так, відповідач [PERSON] в період з 23.04 по 03.06.2014 року приймав участь в АТО на території Донецької області в складі військової частини польова пошта [NUMBER] . 03.06.2014 року отримав вогнепальне сліпе осколкове поранення, що підтверджується записами у військовому квитку серії [NUMBER] , виданому [INFO] від 12.11.2013 року. Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII в редакції Закону, яка діяла станом на день укладення кредитного договору, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Визначення «особливого періоду» наведено у Законі України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон № 3543-XII), відповідно до статті 1 якого: мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до статті 1 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-ХІІ) особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Вирішуючи питання щодо темпоральних меж дії особливого періоду в розумінні Закону № 3543-XII, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року по справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновків, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Такої ж позиції дотримувалось і Міністерство оборони України з приводу того, що особливий період в Україні настав із 17 березня 2014 року на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та триває дотепер, а його скасування буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на Сході України. Отже, з наданих суду документів є очевидним, що відповідач [PERSON] під час дії особливого стану брав участь у здійсненні\~заходів із\~забезпечення національної\~безпеки і\~оборони,\~відсічі і\~стримування збройної\~агресії Російської\~Федерації у\~Донецькій області,\~в зв`язку\~з чим\~у позивача\~відсутні підстави\~для нарахування відповідачу за кредитним договором № 103765926 від 26.05.2021 року заборгованості за відсотками в розмірі 25 746,00 грн., а відтак вимоги позову в цій частині суд знаходить безпідставними. Враховуючи наведені\~обставини,\~надавши оцінку\~зібраним доказам,\~суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 9120,00 грн., з яких: 7600,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1520 грн. заборгованість за комісійними винагородами. Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат, суд виходить із наступного. Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з розглядом\~справи,\~покладаються у\~разі часткового\~задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду\~на задоволення позовних вимог на 26,15 %, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 633,45 грн. Відповідно до частин 4, 5\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат, позивачем було надано: договір про надання правової допомоги №01-05/05 від 05.05.2025, укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» та ФОП [PERSON] ; актом надання послуг №631 на підтвердження факту надання правової допомоги до вказаного Договору у розмірі 5000 грн; додаткову угоду №631 до Договору про надання правничої допомоги, акт прийому передачі наданих послуг від 31.07.2005 року. Разом з цим, з врахуванням задоволення позовних вимог на 26,15%, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 1307,50грн. Відтак з врахуванням часткового задоволення судом вимог позову, відповідно до ч. 1 та ч. 2 \~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 1940,95 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial