Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ЄДРПОУ: 35625014) через свого представника звернулося до Дніпровського районного суду м. Кам`янського з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 20.01.2022 року між [PERSON] та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір позики №74465473. У зв`язку з невиконанням укладеного договору, у [PERSON] утворилася заборгованість у сумі 22 852 грн 20 коп., з яких: 11964 грн 86 коп. - сума заборгованості за основним зобов?язанням; 10887 грн 34 коп. - сума заборгованості за відсотками. 14.06.2021 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» уклали договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого\~право грошової вимоги за договором позики №74465473 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Ухвалою Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 22.08.2025 року справу передано за підсудністю до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області. Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 10.06.2025 року справу передано [PERSON] . Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.06.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог, зокрема, відповідач вказує, що на обґрунтування суми заборгованості позивачем надано копію договору позики, додаток № 1 до договору, договір факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, додаткову угоду № 2, додаткову угоду № 12, акт прийому-передачу від 27.10.2023 року, витяг з реєстру боржників № 11 та розрахунок заборгованості за підписом позивача. Однак вказані документи, які долучені до позовної заяви, не дають змогу в повній мірі встановити що відповідач отримав в борг кошти. Також з вказаного договору факторингу не можна встановити, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором позики, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року. З огляду на викладене, оскільки позивач не набув у передбачений законом спосіб права вимоги за договором позики № 74465473 та не підтвердив, що грошові кошти були дійсно надані відповідачу, у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за цим договором з відповідача слід відмовити. Представник позивача через підсистему Електронний суд надіслала відповідь на відзив в якому зазначила наступне. Щодо правомірності укладеного договору зазначила, що договір правомірно укладається шляхом приєднання клієнта до договору, який наданий йому для ознайомлення в електронному вигляді на офіційному веб-сайті кредитодавця з урахуванням особливостей визначених індивідуальною частиною. Відповідачем було вчинено певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту, тобто відповідач самостійно для себе визначив необхідний для себе обсяг часу для ознайомлення з умовами договору, після чого проявив намір вступити з кредитодавцем в договірні відносини на умовах визначених правилами. У відповідності до умов кожного укладеного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитного договору. Щодо перерахування коштів відповідачу за кредитним договором зазначила, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , оскільки позивач не є банківською установою, а отже на підтвердження зарахування кредитних коштів перерахованих [PERSON] за кредитним договором на його банківську картку номер [NUMBER] , ТОВ «ФК «ЄАПБ» не може надати жодної інформації. На підставі вищевикладеного просила задовольнити позовну заяву та відмовити у відшкодуванні витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 7 000,00 грн. У судове засідання сторони не з`явилися, просили здійснювати розгляд справи без їх участі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. 20.01.2022 року між [PERSON] та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір позики №74465473, підписаний одноразовим електронним ідентифікатором MIR278XpGp. Згідно з п.1. Договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, без забезпечення, на погоджений строк, шляхом з перерахування на банківський картковий рахунок позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплачувати проценти Позикодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах, тобто Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку суму грошових коштів та сплатити плату (Проценти) від суми позики протягом строку позики згідно Графіка платежів, або достроково Умови надання позики с наступними: сума позики 14562,00, строк позики 64 днів, процентна ставка 1,6 % (фіксована). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.1.1. Договору факторингу, згідно умов цього договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 є невід`ємною частиною договору. Згідно п.1.2 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до додаткової угоди №12 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року Товариствоз обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклали додаткову угоду про відступлення права вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників №11 від 27.10.2023 року. Дана додаткова угода набирає чинності з дати її підписання уповноваженими представниками сторін та є невід`ємною частиною договору. Положення даної додаткової угоди діють виключно щодо Реєстру Боржників № 11 від «27» жовтня 2023 року, і не змінюють порядок оплати інших реєстрів. Згідно акту прийому передачі Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 року за Договором факторингу № 14/06/21 від 14.07.2021 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників №11 кількістю 24674, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу № 14/06/21 від «14» червня 2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.07.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 22852.2 грн., з яких: 11964,86 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10887,34 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно розрахунка заборгованості ва договором позики №74465473 від 20.01.2022 року за період з 27.10.2023 року по 31.03.2025 року встановлено, що у [PERSON] утворилася заборгованість у сумі 22 852 грн 20 коп., з яких: 11964 грн 86 коп. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 10887 грн 34 коп. - сума заборгованості за відсотками. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Положеннями ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц. Судом встановлено, що договір позики №74465473 був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 20.01.2022 року. При цьому, договір факторингу № 14/06/21,\~яким ТОВ\~«Фінансова компанія\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений 14.06.2021 року. Таким чином, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , у зв`язку з чим у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу від 14.06.2021 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що в тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем, оскільки не набуло права вимаги до [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором, укладеним 20.01.2022 року між ним та ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку кожному доказу, суд доходить висновку, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.\~ На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed