Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість: за кредитним договором № 36719-04/2024 в розмірі 8 395,72 грн; за договором позики № 79817771 в розмірі 17 240,00 грн та судові витрати. Короткий виклад доводів позову Позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» обґрунтовує тим, 29.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] уклали електронний договір позики № 79817771, за умовами якого позикодавець надав відповідачу кредит у розмірі, вказаному у договорі. 14.06.2021 укладено договір факторингу № 14/06/2021, за умовами якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за договором № 79817771. Відповідно до реєстру боржників № 36 від 28.10.2024 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором позики № 79817771 у сумі 17 240,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за основною сумою, 2250,00 грн - заборгованість за відсотками, 9990 грн - пеня. 22.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту № 36719/02-2024, за умовами якого позикодавець надав відповідачці кредит у розмірі, вказаному у договорі. 19.11.2024 укладено договір факторингу №191124/2, за умовами якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за договором № 36719/02-2024. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №191124/2 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 36719/02-2024 у сумі 8395,72 грн, з яких: 4867,00 грн - заборгованість за основною сумою, 3528,72 грн - заборгованість за відсотками. Відповідачка свої зобов`язання за укладеними кредитними договорами належним чином не виконує внаслідок у неї наявна заборгованість: -за договором позики № 79817771 у сумі 17 240,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за основною сумою, 2250,00 грн - заборгованість за відсотками, 9990 пеня. -за договором про надання фінансового кредиту № 36719/02-2024 у сумі 8395,72 грн, з яких: 4867,00 грн - заборгованість за основною сумою, 3528,72 грн - заборгованість за відсотками. Вказаний розмір заборгованості позивач просить стягнути з відповідачки. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 03.06.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо подання у визначені строки відповідачем відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно із п.2 ч.7 ст.128\~ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За приписами п. 3 ч. 8 ст.128\~ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. В силу ч. 5 ст.\~272\~ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. За правилами п. 5 ч. 6 ст.\~272\~ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із матеріалів справи до суду повернулося поштове відправлення, яким відповідачці за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження у справі, із відміткою від 14.06.2025 про відсутність особи за вказаною адресою. Відтак, відповідачка, будучи належним чином повідомленою про відкриття провадження у справі у визначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, до суду не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження 29.04.2024 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] уклали договір позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79817771 за умовами якого товариство надає споживачу кредит у гривнях у розмірі 5000,00 грн, строком на 30 днів, тип процентної ставки -фіксована 0,98 % в день, дата повернення позики 28.05.2024, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2463,47%, орієнтовна загальна вартість позики 6470,00грн. Договір підписаний електронним підписом [PERSON] [NUMBER] (а.с.8-11). Відповідно до Додатку № 1 до договору позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79817771 від 29.04.2024, який є невід`ємною частиною договору про надання споживчого кредиту встановлено графік розрахунків. У паспорті споживчого кредиту зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, інформація та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. 14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників (а.с. 12-14). До договору до договору факторингу № 14/06/21 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» були укладені 28.07.2021 додаткова угода № 2, 13.06.2022 - додаткова угода № 7 та 28.10.2024 - додаткова угода № 42 (а.с. 15, 16, 17). До позову\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» долучило\~акт прийому\~-\~передачі реєстру\~боржників №\~36\~від 28.10.2024\~ за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 18). З витягу з реєстру боржників № 36 від 28.10.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 вбачається, що [PERSON] вказана у списку боржників за договором позики № 79817771 від 29.04.2024, за яким загальна сума заборгованості становить 17 240,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за основною сумою, 2250,00 грн - заборгованість за відсотками, 9990 пеня (а.с.19). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 79817771 від 29.04.2024 ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» нарахувало [PERSON] заборгованість станом на 31.03.2025 у розмірі 17 240,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою, 2250,00 грн - заборгованість за відсотками, пеня - 9990 грн (а.с. 20). Крім того, 22.02.2024 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту № 36719-02/2024, за умовами якого товариство надає споживачу кредит у гривнях у розмірі 5000,00 грн на карту 4149-49хх-хххх-3574, строком на 120 днів, тип процентної ставки -фіксована 2,5% в день, дата повернення кредиту 20.06.2024, мета отримання кредиту на власні потреби. Договір підписаний електронним підписом [PERSON] W8232 (а.с. 26-29). У паспорті споживчого кредиту зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, інформація та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с. 30). З копії повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення від 30.01.2025 вбачається, що на підставі договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку від 12.01.2022 зараховані кошти у розмірі 5000,00 грн на карту 4149-49хх-хххх-3574 22.02.2024 (а.с. 32). 19.11.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 191124/2, за умовами якого, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників (а.с. 33-35, 36 ). З витягу з реєстру боржників від 24.12.2024 до договору факторингу № 191124/2 від 19.11.2024 вбачається, що [PERSON] вказана у списку боржників за кредитним договором № 36719/02-2024, за яким загальна сума заборгованості становить 8395,72 грн, з яких: 4867,00 грн - заборгованість за основною сумою, 3528,72 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 37). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 36719/02-2024, ТОВ Аванс Кредит нарахувало [PERSON] заборгованість у розмірі 8395,72 грн, з яких: 4867,00 грн - заборгованість за основною сумою, 3528,72 грн - заборгованість за відсотками. [PERSON] спалено 133 грн 22.05.2024 в рахунок боргу за тілом кредиту та за увесь період сплачено 8600 грн процентів (а.с. 37-39). Застосовані судом норми права, аналіз доводів сторін, висновки суду Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позову із таких підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~207\~Цивільного кодексу\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст.\~526\~ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.\~1077\~ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст.\~1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно з п. 5 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Щодо кредитного договору 36719/02-2024. Позовні вимоги в частині стягнення боргу за договором про надання фінансового кредиту № 36719/02-2024 від 22.02.2024 суд задовольняє частково, із таких підстав. Суд встановив, що між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ» покладені на нього зобов`язання за вказаними договорами виконав в повному обсязі, надавши відповідачці грошові кошти. Факт невиконання умов за договором про надання фінансового кредиту № 36719/02-2024 від 22.02.2024 щодо повернення грошових коштів за тілом кредиту в розмірі 4867 гривень доведено розрахунком боргу. Отже, в цій частині суд стягує борг у повному обсязі. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення процентів за договором № 36719/02-2024, суд доходить таких висновків. Як зазначалося вище, умовами кредитного договору 36719/02-2024 передбачено, що процента ставка за користування грошовими коштами встановлена у розмірі 2,5% щоденно. Згідно приписів пункту 8 частини 1 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», процентна ставка, її тип та порядок обчислення встановлюється у договорі і є істотною умовою цього договору. 22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2024 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Зокрема, ст.\~8\~Закону України\~№1734-VIII\~від 15\~листопада 2016\~року «Про\~споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Водночас, п. 17 «Прикінцевих та\~перехідних положень»\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 мотивувальної частини Рішення КСУ від 09 лютого 1999 року по справі № 1-7/99, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). Отже, в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми. Оскільки Закон України\~№ 3498-ІХ набув чинності 24.12.2023 року та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження максимального розміру денної процентної ставки, в період часу з 22.04.2024 року до 20.08.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати - 1,5 %, а з 21.08.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки 1 %. При цьому, згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону (яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки) поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Вказане свідчить про те, що у випадку продовження дії кредитних договорів після набрання чинності Законом України № 3498-ІХ, умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту. За договором № 36719/02-2024 проценти нараховані за період із 22.02.2024 до 20.06.2024. Несплачені проценти складають 3528,72 грн. Відповідачка сплатила 8600 грн процентів. Проте, виходячи із наведених вище положень ЗУ «Про споживче кредитування», при визначенні розміру боргу за процентами за кредитним договором за період із 22.04.2024 до 20.06.2024 максимальна процентна ставка не має перевищувати 1, 5 процента в день. Оскільки сума боргу за тілом кредиту складає 5000,000 грн, розмір процентів за період з 22.02.2024 до 21.04.2024 складає 7375,00 грн із розрахунку 5000х0,025х59. За період із 22.04.2024 до 21.05.2024 борг за процентами складає 2175 грн, із розрахунку 5000х0,015х29. За період із 22.05.2024 до 20.06.2024 борг за процентами складає 2117,15 грн із розрахунку 4867х0,015х29. Отже, несплачена сума боргу за процентами складає 3067,15 грн, із розрахунку 7375+2175+2117,15- 8600 грн (сплачені проценти). Таким чином заборгованість за кредитним договором 36719/02-2024 становить 7934,15 грн (4867 - тіло кредиту та 3067,15 - проценти) та саме ця сума боргу підлягає стягненню із відповідачки. Щодо позовних вимог про стягнення боргу за договору позики № 79817771 від 29.04.2024. Відповідно до статті 77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України). Статтею 81\~ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (статті 77 - 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7статті 81 ЦПК України). У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Частиною четвертою статті 10\~ЦПК України і статтею 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не долучило до позову первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачці в розмірах, що передбачені договором № 79817771 від 29.04.2024, а відповідачка ці кошти отримала. Позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини. Проте позивач не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає. Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (ст. ст. 12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. В оцінці поведінки та способу ведення справ банком чи фінансовою установою суд враховує те, що вони є професійними учасниками ринку надання фінансових послуг, у зв`язку з чим до них висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком чи фінансовою установою є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Аналогічна позиція викладена і Верховим Судом у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20. Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі № 755/2284/16-ц. У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. У матеріалах\~справи наявний\~розрахунок \~заборгованості за\~договором позики\~№ 79817771,\~складений представником\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» за\~період із\~дати відступлення\~права вимоги\~ 28.10.2024,\~ та\~який містить\~інформацію про\~те,\~що розмір\~заборгованості станом\~на 31.03.2025 складає 17 240,00 грн. Однак, вказаний розрахунок заборгованості не містить відомостей щодо розрахунку заборгованості за період з часу укладення кредитного договору, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, та правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами (розмір відсотків та період їх нарахування, суми внесені боржником в рахунок виконання кредитних зобов`язань). Будь-яких інших доказів щодо підтвердження заборгованості відповідачки за укладеним кредитним договором, зокрема, розрахунків боргу первісних кредиторів, виписок по рахунках, тощо позивачем суду не надано. Таким чином, суд доходить висновку, що в матеріалах справи відсутні достовірні та достатні докази на підтвердження заявленої позивачем до стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, у договорі факторингу від 14.06.2021 № 14/06/21 міститься посилання на перелік додатків, які складають невід`ємну частину договору: Додаток № 1 форма реєстру боржників; Додаток № 2 форма Акту прийому-передачі Реєстру Боржників; Додаток № 3 форма Акту прийому-передачі Документації, Додаток № 4 форма надання інформації з Реєстру боржників в електронному виді; Додаток № 5 форма Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді. Проте, позивачем до позову було долучено лише Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 14/06/2021 від 28.10.2024. Додатків, вказаних у договорах факторингу, матеріали справи не містять. В оцінці поведінки та способу ведення справ банком чи фінансовою установою суд враховує те, що вони є професійними учасниками ринку надання фінансових послуг, у зв`язку з чим до них висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком чи фінансовою установою є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З урахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Такі висновки суду грунтуються на правовій позиції Верхового Суду у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів, що є його процесуальним обов`язком, на підтвердження права грошової вимоги позивача до відповідача та щодо визначеного ним у позовній заяві розмірів заборгованості за договором № 79817771 від 29.04.2024. Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 79817771 від 29.04.2024. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають компенсації витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 937,15 грн, із розрахунку 7934,15 х 3028:25635,72.

Outcome: partial