Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У липні 2025 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 26.04.2020 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір № 3641705753/514205 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого Товариство надало, а відповідач отримав в кредит грошові кошти у розмірі 1000,00 грн., на строк 30 днів, з фіксованою процентною ставкою в розмірі 2,50 % в день. 20.08.2021 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 1-20/08/2021, відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» відступило до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №\~3641705753/514205 від 26.04.2020, укладеним з [PERSON] . Відповідно до договору відступлення права вимоги № 1-25/08/2021 від 25.08.2021, ТОВ «ФК Сіті Фінанс Груп» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК Айконс». Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 28.03.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 4325,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 1000,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 3325,00\~грн. Відповідачу була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена без виконання. На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 4325,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10500,00 грн. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 11 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Надав до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі. Просить розглядати справу без його участі та без технічної фіксації процесу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав\~та обов`язків,\~визначених у\~статті 43\~цього Кодексу: відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. 26.04.2020 між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 3641705753/514205 в електронному вигляді, з використанням електронного підпису R50493, відповідно до умов якого Товариство надало, а відповідач отримав в кредит грошові кошти у розмірі 1000,00 грн., на строк 30 днів, з фіксованою процентною ставкою в розмірі 2,5 % на добу. Відповідач, підписавши кредитний договір прийняв на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором, зокрема, повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до договору факторингу № 1-20/08/2021 від 20.08.2021, ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп». Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 1-20/08/2021 від 20.08.2021, заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором становить 4325,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1000,00 грн.; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3325,00 грн. Відповідно до договору № 1-25/08/2021 відступлення права вимоги від 25.08.2021, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК Айконс». Згідно витягу з Реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги № 1-25/08/2021 від 25.08.2021, заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором становить 4325,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1000,00 грн.; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3325,00 грн. Згідно з випискою по особовому рахунку за кредитним договором №\~3641705753/514205 від 26.04.2020, який наданий позивачем, після набуття позивачем права вимоги за кредитним договором інші платежі відповідачу не нараховувались, заборгованість за договором складає 4325,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1000,00 грн.; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3325,00 грн. Згідно зі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» , вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18 зробив висновок, що: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та [PERSON] , діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір, оформлений в електронному вигляді. При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Товариство надало відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повернути та сплатити за користування кредитними коштами проценти у строки встановлені у вказаному договорі. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконував свого зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів у строки, визначені договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується випискою по особовому рахунку за кредитним договором, наданою позивачем, яку суд вважає повною, чіткою, об`єктивною, тому суд вважає її належним та допустимим доказом і бере за основу при ухваленні цього рішення. Жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку, суду надано не було. Також суд враховує, що відбулась заміна кредитора, до позивача перейшли права ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група», і позивач має право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором. Також суд враховує, що відповідач визнав позов повністю. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, що останнім не спростовано, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 4325,00 грн., задовольнивши позов повністю. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу. Вирішуючи це питання, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивач ТОВ «ФК Айконс» отримував правову допомогу адвоката Пархомчука С.В. на загальну суму 10500,00 грн. Вказані обставини підтверджуються наданими суду: договором № 16/06/2025 від 16.06.2025 про надання правової допомоги; актом про отримання правової допомоги від 01.09.2025; платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №\~11997 від 01.10.2025 на суму 10500,00 грн. Жодних заперечень з боку відповідача щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат на правничу допомогу не надходило, клопотання про зменшення витрат він не заявляв. Отже, витрати на правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved