Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача, [PERSON] , аліменти на своє утримання як повнолітня дитина, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу). В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що вона є донькою [PERSON] і на даний момент навчається на I курсі денної форми навчання Дніпровського національного університету імені О.Гончара, на факультеті української та іноземної філології та мистецтвознавства на бюджетній основі. Позивач проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Заробітна плата матері позивачки становить 20 000 грн на місяць, з яких значна частина витрачається на оплату оренди житла в м. Дніпро. Інших джерел доходу позивачка не має. У зв`язку з цим, позивач опинилася в складному матеріальному становищі, що ускладнює можливість забезпечити належний рівень життя та навчання позивачки. Беручи до уваги вищезазначене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років за умови, що остання буде продовжувати навчання. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 30.01.2025 визначено головуючим суддею у цій справі суддю Кудрявцеву Т.О. Ухвалою суду від 04.03.2025 відкрито провадження у цивільній справі та призначено судові засідання. У зв`язку із відставкою судді Кудрявцевої Т.О. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у цій справі визначена суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Потоцька С.С. Ухвалою суду від 22.05.2025 цивільна справа прийнята до провадження судді Потоцької С.С. , призначені судові засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлена. Будь-яких заяв, клопотань не надала. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився,\~про час,\~дату та\~місце судового\~засідання повідомлений\~належним чином,\~будь-яких\~заяв,\~клопотань не\~надав,\~правом подання\~відзиву не\~скористався.\~Відповідач відповідно\~до відповіді\~Міністерства соціальної\~політики України,\~зареєстрований як\~внутрішньо переміщена\~особа. Судом відповідачу за адресою місця реєстрація як ВПО рекомендованим листом направлялась ухвала про відкриття провадження у справі. Вказане рекомендоване відправлення повернулося на адресу суду із відміткою "за закінченням терміну зберігання". Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19) зазначив про те, що у разі, коли наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі\~ст.\~55\~Конституції\~України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1\~ст.78 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч. 6\~ст.81 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 Сімейного кодексу України) (далі -СК України). Згідно з ч. 3ст.\~181\~СК\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.\~8\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства» (далі Закону № 2402-III) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці ( ч. 1\~ст. 12 Закону № 2402-III). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1ст. 199 СК України). До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей\~187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ч. 2ст. 201 СК України). Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 560 (а.с. 8). [PERSON] є студенткою Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, на факультеті української та іноземної філології та мистецтвознавства на бюджетній основі, термін навчання до 30.06.2028, що підтверджується довідкою від 28.01.2024 № 87/225/51, виданою Дніпровським національним університетом імені Олесі Гончара (а.с. 10). Позивач зазначає, що потребує матеріальної допомоги, оскільки мешкає разом з матір`ю, половина заробітної плати сплачується на оренду житла, власного доходу вона немає. Також вказує, що відповідач є працездатною особою та може надавати допомогу, інших дітей немає. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, доказів на спростування наведених позивачем обставин не надав. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Отже, суд вважає доведеним належними, допустимими та достатніми доказами наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів до закінчення навчання [PERSON] , тобто до [INFO] . За змістом статей\~191,\~200\~СК\~України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, з огляду на принцип рівності прав та обов`язків батьків в утриманні дитини, враховуючи не надання відповідачем доказів відсутності у нього можливості надання матеріальної допомоги доньці, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими. Позов підлягає задоволенню шляхом стягнення 1/4 усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, тобто з 29.01.2025 року і до закінчення донькою навчання, тобто до 30.06.2028 року, включно. Згідно з\~ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1ст.\~5\~ЗУ\~«Про\~судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.\~4\~ЗУ\~«Про\~судовий збір» складає 1211, 20 грн.

Outcome: approved