Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивач Державна іпотечна установа звернувся до суду\~з позовом\~до [PERSON] ,\~в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Договором про іпотечний кредит №22-12-15 від 23.01.2008 року в розмірі 7639,20 грн. (прострочена сума основного боргу). В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що 23.01.2008 року між АКБ «Меркурій» та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит №22-12-15, відповідно до умов якого кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 131300,00 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити відсотки за користування Кредитом в розмірі 12% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Позичальник отримав кредит у сумі 131300,00 грн., що підтверджується Заявою на отримання кредиту від 16.01.2008 р. та платіжним дорученням №1199 від 23.01.2008 року. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 22.05.2025 року у позичальника утворилась загальна сума заборгованості за Договором про іпотечний кредит №22-12-15 від 23.01.2008 року в розмірі 7639,20 грн. (прострочена сума основного боргу). 28.02.2008 року між Установою та Банком був підписаний Договір відступлення права вимоги №270/08, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренком Я.В., зареєстровано в реєстрі № 1268. Відповідно до пункту 1.3 р.1 Договору відступлення Банк передає, а Установа приймає всі права вимоги за договорами, вказаними в пункті 1.1 цього Договору. Враховуючи наведене та те, що відповідачкою належним чином не виконується зобов`язання за вищевказаним договором, представник позивача просив стягнути суму наявної заборгованості з відповідачки на свою користь. Ухвалою Салтівського районного суду м. Харкова від 27.08.2025 року цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за територіальною підсудністю до Немишлянського районного суду м. Харкова. Ухвалою судді Немишлянського районного суду м. Харкова від 24.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощено позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі судом не вживалось. Уповноважений представник Державної іпотечної установи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином відповідно до приписів\~ст. 128 ЦПК України. 24.10.2025 року через систему «Електронний суд» на адресу суду від представника позивача Єрохіна О.П. надійшла заява, відповідної до якої позивач просив розгляд справи провести без участі їх представника, зазначивши, що не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином відповідно до вимог\~ст. 128 ЦПК України. Про причини своєї неявки відповідачка суду не повідомила, відзив на позовну заяву, відповідно до приписів\~ст. 178 ЦПК України, не подала, ніяких клопотань на адресу суду не направляла. Також відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідачки, зі згоди позивача по справі, суд вирішив за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідачка будучи завчасно належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, повторно, без зазначення причин свого неприбуття, не з`явилась у судове засідання, враховуючи те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів Судом встановлено, 23.01.2008 між Акціонерним комерційним банком «Меркурій» та [PERSON] укладений договір про іпотечний кредит №22-12-15. Відповідно до умов п. 1.1. договору про іпотечний кредит кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 131300,00 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 1313000,00 грн., а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 12% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Пунктом 1.2. договору про іпотечний кредит сторонами погоджено, що кредит надається строком погашення не пізніше 10.01.2023 року на поліпшення житлових умов /а.с. 9/. 23.01.2008 року між АКБ «Меркурій» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено іпотечний договір №22-1-05-14, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я.М., та зареєстрований в реєстрі за №92. Згідно з умовами п. 1.1. іпотечного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору про іпотечний кредит, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: двокімнатну квартиру зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с. 16-17/. 28.02.2008 між АКБ «Меркурій» та Державною іпотечною установою був укладений договір відступлення права вимоги №270/08, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренком Я.В. та зареєстрований в реєстрі за №1268 /а.с. 20-22/. Відповідно до пункту 1.1 р. 1 Договору відступлення Банк передає, а Установа приймає всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит між Банком та [PERSON] №22-12-15 від 23.01.2008 р. та іпотечним договором між Банком та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] №22-1-05-14 від 23.01.2008 року. Договір відступлення права вимоги №270/08 від 28.02.2008 зареєстровано в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко Я.В., що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру правочинів №6445513 від 17.09.2014 року /а.с. 23/. 03.03.2008 року [PERSON] вручено повідомлення про відступлення прав вимоги Державній іпотечній установі №1451/22 за підписом заступника голови правління АКБ «Меркурій», повідомлено про реквізити наступного кредитора, про що останнім в отриманому повідомленні зроблено відповідний підтверджувальний напис «отримано 03.03.2008 року [PERSON] » /а.с. 24/. Відповідно до Розрахунку простроченої заборгованості за договором про іпотечний кредит №22-12-15 від 23.01.2008 року, складеного Державною іпотечною установою станом на 22.05.2025 року становить 7632,20 грн., у тому числі: прострочена сума основного боргу - 7632,20 грн. Вказана заборгованість відповідачкою не заперечувалась та у встановленому законом порядку не спростовано. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Правилами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України. Правилами ст. 517 ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що відповідачкою [PERSON] у порушення умов кредитного договору №22-12-15 від 23.01.2008 року не в повному обсязі здійснювалося внесення грошових коштів в рахунок сплати основної суми боргу та відсотків, а відтак, знаходить своє підтвердження обставина наявності у відповідачки перед позивачем заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 7639,20 грн. Відтак, оскільки на час розгляду справи судом відповідачкою не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, відповідачкою прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, а тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Державної іпотечної установи щодо стягнення з відповідачки заборгованості за вказаним вище кредитним договором. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог Державної іпотечної установи, суд відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, при зверненні до суду позивачем понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. Зважаючи на задоволення позовних вимог, витрати позивача з оплати судового збору підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved