Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

До Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за позов ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову вказано, що 19.08.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 949762, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 4000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідно до умов договору Споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором (п.4.4 договору). Однак, Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. Даний кредитний договір був укладений відповідно до вимог чинного законодавства в електронній формі. Отже, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим заборгованість Відповідача становить 31016 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 4000 грн.; · заборгованість за процентами 27016 грн. 21.06.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 21062024. Згідно вищевказаного Договору, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 949762 від 19.08.2023 року. За таких обставин представник позивача звернувся до суду та просив: стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 949762 від 19.08.2023 в загальному розмірі 31016 грн. на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»; сплачений судовий збір в сумі 2422,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 8000,00 грн. Ухвалою від 31.10.2025 провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 28.11.2025. 05.11.2025 до суду надійшов відзив на позов від відповідачки [PERSON] , в якому остання заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що сума нарахувань за кредитним договором є завищеною та суперечить ч. 5 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування», яким встановлено, що загальна сума сплати за кредитом (відсотки, штрафи, пені тощо) не може перевищувати подвійну суму отриманого кредиту. Відповідач вказує, що отримала 4 000 грн, а позивач вимагає понад 31 000 грн, що більш ніж у сім разів перевищує тіло кредиту. Також відповідач вказує на відсутність доказів фактичного перерахування кредитних коштів. Крім того, її соціальний стан не дозволяє їй сплатити заборгованість у заявленому розмірі. 10.11.2025 до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якому на заперечення аргументів відповідача вказано, що розмір процентів було встановлено умовами кредитного договору, укладаючи який відповідач мала об`єктивну можливість ознайомитися з його умовами, оцінити їх економічну доцільність та усвідомити всі ризики, пов`язані з виконанням прийнятих на себе зобов`язань. Отже, відповідач уклала даний договір, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики у зв`язку з їх прийняттям. Кредитодавцем у свою чергу чітко виконані усі умови договору, у тому числі щодо нарахування процентів. Крім того, докази перерахування коштів відповідачу були витребувані за клопотанням сторони позивача у Монобанк, емітент АТ «Універсал Банк». Разом із тим представник позивача вважає, що докази, додані до позовної заяви, у сукупності є достатніми для того, щоб дійти висновку щодо правомірності укладення вищезазначеного кредитного договору. 28.11.2025 в призначений час учасники справи до суду не з`явились. Представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, до суду не з`явилась. В поданих до суду заявах просила справу розглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Згідно з п. 6, 12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Отже сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину (позиція Верховного Суду у постанові № 524/5556/19 від 12.01.2021, у постанові №127/33824/19 від 07.10.2020). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 19.08.2023 між [PERSON] та ТОВ «Селфі кредит» було укладено договір № 949762 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort, за умова якого, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 4 000,00 гривень. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 дні (в) (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Відповідно до п. 1.5.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Відповідно до п. 1.8 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 33052 грн. Згідно із п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п. 3.1 Договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт". Згідно із п. 9. Договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним. Відповідно до п. 9.7 Договору, цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства електронними підписом, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис Товариства створюється на Договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим Сторонами в укладеному Договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що створений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ITC Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Споживача на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Даний договір та паспорт споживчого кредиту із умовами кредитування підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н872 19.08.2023 18:28:17 (а.с. 7-18, 20-21). За даними довідки ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», клієнт [PERSON] ідентифікована Товариством, акцепт договору позичальником засвідчено підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 22). Згідно довідки ТОВ «ПЕЙТЕК» від 30.09.2025 № 20250930-6436, 19.08.2023 відбулось зарахування 4000 грн. кредитних коштів на картку [NUMBER] (а.с. 24). З відповіді АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 13.11.2025 № БТ/Е-17863 слідує, що банком на ім`я відповідача [PERSON] було видано картку № [NUMBER] , на яку 19.08.2023 було зараховано платіж у сумі 4000 грн. Разом із тим, з матеріалів справи слідує, що відповідач належним чином умови договору не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 31016 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000 грн.; · заборгованість за процентами 27016 грн. (а.с. 25-31). 21.06.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 21062024. Згідно вищевказаного Договору, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 949762 від 19.08.2023 (а.с. 32-39). 16.10.2025 за вих. № 23681270 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслало відповідачу претензію про необхідність виконання зобов`язань за кредитним договором № 949762 від 19.08.2023 в сумі 31016 грн. (а.с. 40). Таким чином, кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу за його заявою кредитні кошти на умовах, передбачених договором. Відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти відповідно до умов договору. Але в процесі користування кредитом відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у порушення Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стосовно заперечень відповідача про нарахування процентів, варто звернути увагу на те, що при укладенні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту та розміру процентів надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Відповідач здійснила волевиявлення щодо укладення договору шляхом направлення підписаної електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповіді про прийняття пропозиції укласти кредитний договір, а тому варто погодитись із твердженням представника позивача про те, що відповідач передбачала всі наслідки, була ознайомлений з умовами кредитування та відповідальністю за порушення кредитних зобов`язань по кредитному договору. Підписання Відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення її з правилами надання коштів у кредит. Із матеріалів справи слідує, що нарахування процентів здійснювалось первісним кредитором правомірно на підставі наведених вище умов Договору. Заперечення відповідача щодо нарахування процентів в порушення вимог ч. 5 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» не беруться судом до уваги, оскільки зазначена норма закону нарахування процентів не регулює. Разом із тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», згідно із якою сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Отже, як наведено вище, нараховані відповідачу проценти не є мірою відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а є платою за користування кредитом, що виключає застосування наведеного вище положення Закону України «Про споживче кредитування». Отже, сума процентів чітко визначені у договорі, які не суперечать вимогам закону, та з умовами якого відповідач погодилась за власного волевиявлення, у зв`язку із чим суд вважає доводи відповідача необґрунтованими. Отже, у зв`язку із зазначеними вище порушеннями зобов`язань за кредитним договором заборгованість відповідача перед кредитором становить 31016 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000 грн.; · заборгованість за процентами 27016 грн. В добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не сплачена, тому вона підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 2422,40 грн. Окрім того, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Стороною позивача до матеріалів справи додано Договір № 0107 від 01.07.2025 про надання правової допомоги, укладений ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АО «Апологет», ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» адвокатом Усенко М.І.; Акт № 1110 від 08.10.2025 наданих послуг у справі відносно боржника [PERSON] , детальний опис наданих послуг відповідно до Акту № 1110, (а.с. 43, 46, 44, 45). Згідно вказаних документів, вартість наданих адвокатом послуг становить 8000 грн. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що з урахуванням поведінки сторін при розгляді справи, складності судової справи, оцінюючи співмірність витрат зі складністю цієї справи та ціною позову, обсяг послуг, які були надані адвокатом з урахуванням предмету позову, відповідність їх за критерієм реальності, розумності їхнього розміру, за відсутності заяви про зменшення витрат на правову допомогу, суд вважає за доцільне стягнути із відповідача 8000 грн. документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Outcome: approved