Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Рішенням суду від 20.11.2025 у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ "АПК НАСТАШКА" відмовлено повністю. 25.11.2025 заявник звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області із заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОПРОМИСЛОВИЙ КОМПЛЕКС НАСТАШКА" про визнання недійсними додаткових угод до договору оренди земельної ділянки та скасування їх державної реєстрації. Відповідно до вказаної заяви заявник просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОПРОМИСЛОВИЙ КОМПЛЕКС НАСТАШКА" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20\~000 грн. При ухваленні даного рішення суд не вирішував питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу, враховуючи заяву представника відповідача, зроблену у відзиві на позов відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. (т. 1 а.с. 46) Ухвалою суду від 26.11.2025 справу призначено до розгляду без виклику сторін. До початку розгляду заяви по суті, 30.11.2025, представниця позивача надіслала до суду заперечення на вказану заяву. Свої заперечення представниця мотивувала тим, що серед переліку документів, що підтверджують надання правової допомоги міститься договір-доручення про надання правової допомоги від 24.02.2021, підписаний, не керівником товариства, а директором з виробництва Зелінським РусланомМиколайовичем, що діяв на підставі Наказу № 30 (без дати). \~ \~ \~ \~Крім того, позивач вважає зазначені Відповідачем витрати неспівмірними зі складністю справи та іншими критеріями, визначеними процесуальнизаконодавством України ([стаття 137 ЦПК України / стаття 126 ГПК України]), та такими, що підлягають зменшенню. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: "На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат". На підтвердження витрат на правову допомогу, стороною позивача було надано: -договір-доручення про надання правової допомоги від 24.02.2021 між АБ «Ольги Пєнязькової» та ТОВ «АГРОПРОМИСЛОВИЙ КОМПЛЕКС НАСТАШКА, термін дії якого було продовжено шляхом укладення відповідних додаткових угод; -платіжну інструкцію № 8698 від 24.11.2025, з якого вбачається, що на виконання умов вказаного договору АБ «Ольги Пєнязькової» відповідачем було перераховано 20656,47 грн.; -додаткову угоду № 25/10 від 25.10.2024 до договору, відповідно до якої гонорар адвокатського бюро за надання первісної консультації, формування правової позиції, а також представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції у цивільній справі № 373/1751/24, складає 20 000,00 (двадцять тисяч гривень 00 к.) грн. (т. 2 а.с. 63-69) Вказані правочини позивачем не оспорювалися, а тому невраховувати їх положення у суду немає підстав, як про те просив представник позивача. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17). Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою. З матеріалів справи вбачається, адвокат АБ «Ольги Пєнязькової» брав участь у п`яти судових засіданнях по даній справі. Суд звертає увагу на тривалість вказаних засідань. Так, 18.11.2024 судове засідання тривало біля 27 хв., 04.12.2024 - 29 хв., 27.01.2025 2 год. 9 хв. (на цьому судовому засіданні здійснювався відбір документів та зразків підписів для проведення почеркознавчої експертизи); 16.10.2025 15 хв; 20.11.2025 01 год. 13 хв. Крім того, адвокатом АБ «Ольги Пєнязькової» у процесі розгляду справи було подано відзив на позов, одне зауваження на протокол судового засідання, яке було залишено судом без задоволення, клопотання про відкладення судового засідання, одне письмове пояснення по суті справи. Дослідивши всі обставини справи, об`єм виконаної правової роботи адвокатським бюро відповідачу, факт відмови у задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку, що об`єм послуг, вказаний у додатковій угоді № 25/10 від 25.10.2024 відповідає фактично наданим послугам, водночас їх вартість є непропорційно завищеною по відношенню до складності справи та об`єму виконаної адвокатами роботи. Суд погоджується із позицією представника позивача у тій частині, що 20000 грн витрат на правову допомогу, яку представник відповідача просить стягнути із позивача, є невиправдано високою сумою. Крім того, визначення витрат на участь адвоката у судових засіданнях не є пропорційним тривалості цих засідань та об`єму роботи адвоката у цих судових засіданнях. А тому, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи, \~ яка\~є тривалою\~по строку\~розгляду,\~але водночас\~незначної складності,\~в даній\~категорії справ\~наявна узгоджена\~та усталена\~судова практика,\~ наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка відзиву на позов та подача його до суду, участь у судових засіданнях), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, суд вважає за доцільне стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 6000,00 грн., що також буде відповідати судовій практиці Верховного Суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial