Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

31.03.2025 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Феодосіївської територіальної громади Обухівського району Київської області про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] у віці 65 років помер їх батько [PERSON] , яким заповіт не складався. Однак позивачі не встигли звернутися до нотаріальної контори у шестимісячний термін з дня смерті [PERSON] через кібератаку на державні реєстри України. Позивачі зазначили, що як мінімум протягом періоду часу з 19 по 30 грудня 2024 року, тобто протягом 11 (одинадцяти) календарних днів, коли Спадковий реєстр та Єдиний реєстр спеціальних бланків нотаріальних документів були загально недоступними, вони були позбавлені можливості подати будь-якому нотаріусу заяви про прийняття спадщини. У зв`язку із цим, позивачі вважають, що ними своєчасно у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не були подані нотаріусу заяви про прийняття спадщини з поважних причин, внаслідок об`єктивних непереборних істотних труднощів. Інших спадкоємців, крім позивачів, які претендують на спадок чи прийняли спадщину, після смерті [PERSON] немає. Позивачі звернулись до приватного нотаріуса Фєтісової Віталіни Олександрівни, якою їм було письмово повідомлено, що ними пропущений строк для прийняття спадщини після смерті їх батька. У зв`язку із цим, позивачі вимушені звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини. На підставі наведеного, [PERSON] просила суд, визнати причину пропуску нею строку для прийняття спадщини свого батька [PERSON] поважною та визначити їй додатковий строк у 2 (два) місяці з моменту набрання рішенням законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] \~ \~ \~ \~ [PERSON] просила суд, визнати причину пропуску нею строку для прийняття спадщини свого батька [PERSON] поважною та визначити їй додатковий строк у 2 (два) місяці з моменту набрання рішенням законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.05.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09.2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11.11.2025 року. Від представника позивача надійшла заява, якою він просив проводити судове засідання за відсутності позивачів, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, місце та час відповідач повідомлявся належним чином, явку представника не забезпечив. Згідно ч. 8 ст.178 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] у віці 64 роки померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.05.2024 р. Причиною її смерті стала «Ракова інтоксикація. Рак прямої кишки», що підтверджується довідкою про причину смерті від 12.05.2024 р. \~ \~ \~ \~ [INFO] у віці 65 років помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.07.2024 р., у якого згідно дослідження від 25.07.2024 р. був виявлений «Імунофенотип клітин пухлини який відповідає метастазу меланоми». \~ \~ \~ \~ [PERSON] та спадкодавець [PERSON] перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.06.1981 р., та є батьками позивачів [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.02.2025 р., свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 15.01.2005 р., свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.03.2007 р., свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.06.2020 р., свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.10.1988 р., свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.07.2019 р. та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12.12.2020 р. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, кадастровий номер 3221481500:03:049:0025, площею 0.12 га, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-КВ № 075901 (14361), виданим Гвоздівською сільською радою 30.05.1998 р., витягом з Державного реєстру речових прав № 326278339 від 20.03.2023 р. та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0500264632023 від 13.03.2023 р. Згідно із ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Крім того, згідно із ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як встановлено ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Крім того, як встановлено ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Заповіт спадкодавцем [PERSON] не складався, тому має місце спадкування за законом і спадкоємцями до майна померлого спадкодавця [PERSON] є його доньки позивачі [PERSON] та [PERSON] . Станом на день відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з паспорта спадкодавця [PERSON] серії [NUMBER] , а позивачі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за іншою спільною адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2025/002506683 від 20.02.2025 р. та довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 20.06.2022 р. Як встановлено ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Крім того, як встановлено ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] звернулась до нотаріуса 05.02.2025 р., а [PERSON] звернулась до нотаріуса 07.02.2025 р., але листами приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фєтісової В.О. від 05.02.2025 р. вих. № 4/01-16 та від 07.02.2025 р. вих. № 5/01-16 їм було повідомлено, що ними пропущений строк для прийняття спадщини після смерті їх батька спадкодавця [PERSON] . Згідно листа директора Департаменту нотаріату Міністерства юстиції України Бондаренко В. від 18.03.2025 р. № 38560/43990-33-25/37.1 «Щодо розгляду адвокатського запиту», 19 грудня 2024 року відбулось несанкціоноване втручання в роботу Реєстрів, що, як наслідок, зумовило їх загальну недоступність, починаючи з 07 год. 20 хв. 19 грудня 2024 року. 30 грудня 2024 року ДП «НАІС» було повідомлено про відновлення функціонування Єдиного реєстру довіреностей, Спадкового реєстру та Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів. Роботу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було відновлено 09 січня 2025 року, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було відновлено 20 січня 2025 року, про що Міністерство юстиції повідомило на своєму вебсайті. Про відновлення реєстрів ДП «НАІС» було поінформовано користувачів шляхом публікації відповідного оголошення на офіційній сторінці ДП «НАІС» у соціальних мережах/месенджерах. Водночас зазначено, що пунктом 1.8 розділу І Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1810/5, встановлено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану за відсутності доступу до Спадкового реєстру реєстрація відомостей про заповіти, зміни до них, скасування заповітів, заведені спадкові справи, спадкові договори, зміни до них, розірвання спадкових договорів, видані свідоцтва про право на спадщину та їх дублікати проводиться протягом п`яти робочих днів з дня відновлення такого доступу. З обставин, наведених у позовній заяві, які підтверджуються письмовими доказами наявними в матеріалах справи, які згідно з ч. 3 ст. 82 ЦПК України є загальновідомими та не потребують доказування, випливає, а також встановлено судом, що позивачі, як спадкоємці, які бажають прийняти спадщину, у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не подали нотаріусу відповідні заяви про прийняття спадщини з поважних причин, внаслідок об`єктивних непереборних істотних труднощів. Зокрема, як мінімум протягом періоду часу з 19 по 30 грудня 2024 року, тобто протягом 11 (одинадцяти) календарних днів, коли Спадковий реєстр та Єдиний реєстр спеціальних бланків нотаріальних документів були загально недоступними, позивачі були очевидно позбавлені можливості подати будь-якому нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, крім позивачів, які претендують на спадок чи прийняли спадщину, після смерті [PERSON] немає. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в пунктах 44-46, 52-57 постанови від 26.06.2024 р. у справі № 686/5757/23, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Практика суду касаційної інстанції у цій категорії справ є сталою та незмінною. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. З урахуванням того, що позивачами був пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин, та за умови відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved