Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» в особі представника Сакун А., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми майнової шкоди, в обґрунтування якого зазначено, що 18.10.2021 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1621/21-Т/О, згідно з яким ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки Audi Q3, державний номер [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 03.05.2022 року в м.Одеса, на вул.Рішельєвській, буд.59, сталася ДТП за участю ТЗ Scoda, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Audi Q3, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля Skoda, державний номер [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується постановою Приморського районного суду м.Одеси у справі №522/5936/22. Внаслідок даної ДТП автомобілю Audi Q3, державний номер [NUMBER] , були спричинені значні механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток. Згідно рахунку №БЕ000000026 від 12.05.2022 року вартість відновлювального ремонту ТЗ Audi Q3, державний номер [NUMBER] , складає 33243,90 грн. Згідно звіту №33308 від 17.05.2022 року вартість відновлювального ремонту даного ТЗ складає 33825,82 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відшкодувало на користь страховика 33243,90 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Skoda, державний номер [NUMBER] , на момент ДТП не була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до відповідача. З моменту досудового відшкодування збитків ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до [PERSON] з Претензією №070722-610/р від 07.07.2022 року. Проте, на момент подання даного позову кошти відшкодовано не було. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача суму майнової шкоди в розмірі 33243,90 грн, а також судові витрати по справі. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 15.04.2025 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25.04.2025 року, з 30.04.2025 року змінено найменування Ленінського районного суду міста Дніпропетровська на Новокодацький районний суд міста Дніпра. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 16.07.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» Мірошнікова Х.А. в судове засідання не з`явилася, подала через систему «Електронний суд» заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав, будь-яких заяв від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 18.10.2021 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1621/21-Т/О «ALL RISKS», відповідно до якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Audi Q3» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 5-12). 03.05.2022 року в м.Одеса, на вул.Решільєвська, 59, кут М. Арнаутська, сталося ДТП за участю автомобіля «Skoda» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем «Audi Q3» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів та нанесення матеріальних збитків. Вчинення дорожньо-транспортної пригоди встановлено та підтверджується постановою Приморського районного суду м.Одеси від 03.06.2022 року у справі №522/5936/22 (провадження №3/522/5665/22), відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 38-39). Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. 03.05.2022 року потерпіла [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про настання страхового випадку (а.с.41). Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № 33308 від 17.05.2022 року наданого ТОВ «БВН ЕВ ГРУП», вартість відновлювального ремонту пошкодженого Т3 «Audi Q3» д.н.з. [NUMBER] складає 33825,82 грн (а.с.18-24). Згідно з рахунком-фактурою № БЕ000000026 від 12.05.2022 року, наданим ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Audi Q3» д.н.з. [NUMBER] , склала 33243,90 грн (а.с.17). Відповідно до страхового акту № 006.00643622-1 (а.с.16) та розрахунку страхового відшкодування від 18.05.2022 року, розмір страхового відшкодування за договором складає 33243,90 грн. (а.с.15). Згідно з платіжним дорученням №25159073 від 19.05.2022 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило ФОП [PERSON] _33243,90 грн. Призначення платежу: Страх. виплата [PERSON] . Акт № 006.00643622-1 від 18.05.2022 року зг.рах. № БЕ000000026 від 12.05.2022 року (а.с.32). Станом на дату ДТП, а саме 01.11.2022 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Skoda», державний номер [NUMBER] , не була застрахована. Матеріали справи не містять зворотнього. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до відповідача. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 07.07.2022 року звернулось до [PERSON] з претензією № 070722-610/р про відшкодування збитків у розмірі 33243,90 грн (а.с.40), однак останнім дана вимога була проігнорована та залишена поза увагою і позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Відповідно до ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством. Згідно із абз. 2 ч. 1 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. З правового аналізу вказаних норм вбачається, що до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. В даній справі право вимоги перейшло до страховика у порядку суброгації, оскільки перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц та в постанові Верховного Суду від 28.02.2018 року у справі № 521/16989/13-ц. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума збитків, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 33243,90 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved