Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~системою «електронний\~суд» із\~даним позовом,\~в якому\~вказав,\~що відповідач\~05.04.2018\~уклав кредитний\~договір з\~АТ «Банк\~Кредит Дніпро».\~У подальшому,\~АТ «Банк\~Кредит Дніпро»\~за договором\~факторингу від\~15.12.2021\~відступило право\~вимоги до\~ТОВ «Цикл\~Фінанс».\~Відповідач неналежним\~чином виконував\~умови кредитного\~договору та\~має заборгованість\~27941,47\~грн.,\~що складається\~з заборгованості\~по тілу\~кредиту 15288,19\~грн.,\~по відсотках\~2783,13\~грн.,\~по комісії\~9240\~грн.\~Просив стягнути\~з відповідача\~вказану заборгованість\~та судові\~витрати. Ухвалою від 11 вересня 2025р. провадження по справі було відкрито та її розгляд призначено у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутністю. Відповідач 26.11.2025 подав до суду заяву, де вказав, що позов визнає та просить врахувати це при вирішенні питання про стягнення судового збору. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05.04.2018 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22033000063044, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» надав позичальнику у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором у повному обсязі. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, сторонами погоджено наступні умови кредитування: сума кредиту 18480,00 грн; строк кредитування 36 місяців; кінцева дата повернення кредиту 05 квітня 2021 року; цільове призначення - споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: 2,5 % від суми кредиту; процентна ставка на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних, на прострочену заборгованість 56% річних. Пунктом 2.1 встановлено погашення заборгованості щомісячними платежами, а у розділі 4 договору встановлено графік платежів 05 числа кожного місяця та визначено конкретні суми таких платежів. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як встановлено, відповідач уклав кредитний договір із АТ «Банк Кредит Дніпро», у якому погодив розмір кредиту, проценти, комісію, строки та порядок повернення кредиту. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до виписок по особовому рахунку позичальника, АТ «Банк Кредит Дніпро» надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 18840 грн, шляхом зарахування коштів на банківський поточний рахунок відповідача. Згідно до розрахунку заборгованості станом на 14.12.2021 у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором: залишок простроченого кредиту в сумі 15288,19 гривень, залишок прострочених відсотків 2783,13грн, залишок прострочених комiсiй в сумі 9240,00гривень, що разом становить 27311,32 гривень. У подальшому 15.12.2021 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №15/12/21, відповідно до якого Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» права вимоги до боржників. За пунктом 6.2.2, права вимоги переходять за підписаними сторонами та скріпленими їх печатками актами приймання-передачі прав вимог. Відповідно до Додатку № 1 до акту приймання-передачі прав грошових вимог від 15.12.2021 та витягу з реєстру боржників, грошова вимога у розмірі 27311,32 грн до боржника [PERSON] була передана від кредитора АТ «Банк Кредит Дніпро» до нового кредитора ТОВ «Цикл Фінанс» Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набув права вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача неповернутої заборгованості за кредитом в розмірі 27311,32 гривень (що складається з залишку простроченого кредиту 15288,19 гривень, залишок прострочених відсотків 2783,13грн, залишок прострочених комiсiй в сумі 9240,00 гривень), Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати 540,94 гривень за період з 15.12.2021 по 23.02.2022, 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 89,21 гривень за період з 15.12.2021 по 23.02.2022. Судом встановлено, що стороною позивача до винесення рішення по суті заявлені до стягнення з відповідача витрати на правову допомогу 3000 грн. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З наданих позивачем доказів вбачається, що правову допомогу ТОВ «Цикл Фінанс» відповідно до ордеру та договору від 02.01.2025 № 43453613 надавав адвокат Кеню Д.В. Представництво та захист прав і законних інтересів клієнта, надання йому необхідної правової допомоги здійснювалось за винагороду в розмірі, встановленому по узгодженню сторін. Також надано додаткову угоду №22033000063044 від 15.08.2025 до договору від 02.01.2025 № 43453613, де сторони погодили, що адвокат зобов`язується здійснити представництво клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] , акт №22033000063044 від 15.08.2025 про підтвердження факту надання правової допомоги, з якого вбачається, що розмір понесених позивачем витрат у з`язку із розглядом цивільної справи становить 3000 грн. та складається з наступних послуг: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) кількістю 0,5 год., вартістю 500 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат кількістю 2 год., вартістю 2000 грн.; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) кількістю 1 год., вартістю 500 грн. Суд, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України"). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у cправі №910/2158/23. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, обгрунтованою та пропорційною сумою витрат на правову допомогу, яка була надана у даній справі є 2000 грн. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, оскільки звернення до суду було здійснено в електронній формі. Статтею 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тобто, у разі визнання відповідачем позову, позивачу, який не звільнений від сплати судового збору, з державного бюджету повертається 50 відсотків судового збору, який був ним сплачений при поданні позову, а із відповідача стягуються (відшкодовуються) на користь позивача інші 50 відсотків судового збору. Таким чином з відповідача [PERSON] , який визнав позов до початку розгляду справи по суті, підлягає стягненню на користь позивача 50 відсотків судового збору, а саме 1211,20 грн. Інші 50 відсотків судового збору підлягають поверненню позивачк з державного бюджету. На підставі\~\~вищевикладеного та\~\~

Outcome: approved