Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

13.08.2025 року до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за підсудністю від Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла цивільна справа №377/334/25 за позовом ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 20.08.2022 року ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачка уклали Договір про надання фінансового кредиту № 13711-08/2022. В подальшому внаслідок укладання договорів факторингу, Позивач набув права вимоги до Відповідачки за вищевказаним Договором про надання фінансового кредиту. У зв`язку із чим просить стягнути із Відповідачки на свою користь заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 13711-08/2022 року у розмірі 25915 грн. Згідно Розділу 1 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в сумі 7100 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 14 днів, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 638,75% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,75% на добу. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору. 14.04.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «РОСВЕН ІВЕСТ УКРАЇНИ» укладено Договір факторингу № 14042023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступило ТОВ «РОСВЕН ІВЕСТ УКРАЇНИ» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 13711-08/2022 ВІД 20.08.2022. Станом на сьогоднішній день, відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Тому позивач, просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 13711-08/2022 від 20.08.2022 в сумі 25915 грн та стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила у позові відмовити, оскільки у добровільному порядку сплатила заборгованість за кредитним договором у сумі 7100 грн. за тілом кредиту та 2130 грн., 2485 грн., 1420 грн., 320 грн. заборгованість за процентами, в іншій частині вважає, що проценти нараховані за межами строку кредитування. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази у їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.08.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №13711-08/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні (далі - кредит) в сумі 7100 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 14 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день. Розділом 2. Договору врегульовано, порядок нарахування процентів та сплати заборгованості, а саме: - у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.2. цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов Договору; - обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 3.3.3 Договору, клієнт має право відстрочити виконання зобовязання на строк 10/20 днів, сплативши для цього проценти відповідно до наведеного розрахунку : 3% на доюу від тіла кредиту, 14 або 20 днів - 2,5 % на добу від тіла кредиту. В п. 5.2, 5.3 цього Договору зазначено, що всі зміни і доповнення до цього Договору оформлюються шляхом підписання Сторонами додатків та додаткових угод з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України "Про електронну комерцію". Дія Договору достроково припиняється за взаємною згодою Сторін шляхом укладення додаткової угоди, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Відповідно до заявки від 02.09.2022 року, Додаткової Угоди №3 до Договору про надання фінансового кредиту № 13711-08/2022 від 20.08.2022 від 02.09.2022 року, заявки від 14.09.2022 року, Додаткової Угоди №3 до Договору про надання фінансового кредиту № 13711-08/2022 від 20.08.2022 року від 14.09.2022 року, між ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" та [PERSON] укладалися додаткові угоди, за якими нею сплачено 2130 грн. та 2485 грн. - процентів, необхідних для відстрочення сплати боргу за кредитним договором та відстрочено виконання зобов`язання за Договором на 10 днів, до 11.09.2022 року та на 14 днів, до 27.09.2022 року. Тобто строк кредитування за вказаним кредитним договором сплинув 27.09.2022 року. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», відповідно до якого 20.08.2022 року о 09:10 ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» успішно перерахувало кошти на платіжну картку [NUMBER] , номер транзакції в системі іPay.ua - 161685777. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що проценти за користування кредитним договором нараховані відповідачці до 27.12.2022 року, тобто за межами строку кредитування, в порушення п.3.20 та 4.2 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм". Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором W8126. Підтвердженням добровільного укладення Відповідачем кредитного договору є Анкета-Заява Позичальника, в якій зазначені особисті дані Відповідача. 14.04.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та TOB «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» , було укладено Договір факторингу №14042023, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт (Первісний кредитор) передав Фактору (Новому кредитору), а Фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу №14042023 від 14.04.2023 року, в тому числі було відступлено і заборгованість [PERSON] за кредитним договором №13711-08/2022. Заборгованість відповідачки за вказаним договором становить 25915 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7100 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 18815 грн. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ЗУ «Про електронну комерцію», на правовідносини стосовно кредитного договору №13711-08/2022 від 20.08.2022 року поширюється дія цього закону. Ч. 3 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто «ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 525, ст. 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На час ухвалення рішення суду відповідачка [PERSON] сплатила заборгованість за кредитним договором №13711-08/2022 від 20.08.2022 року, про що свідчить платіжна інструкція № КНТ6-НХК4-67Н3-МРН0 від 19.11.2025 року на суму 7100 грн.- сплата за тіло кредиту та № НХ5Е-9ЕНТ-С4РМ-ТС35 від 21.11.2025 року на суму 1420 грн., № 48М9-801Т-HEBB-ТABK від 25.11.2025 року на суму 320 грн. - оплата відсотків за кредитом, надала копію свідоцтва про шлюб від 18.04.2023 року, відповідно до якого відповідачка змінила прізвище на [PERSON] . Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 14 днів, а також відстрочення виконання зобов`язань до 27.09.2022 року, сплату відповідачкою процентів в добровільному порядку в сумі 2130 грн. та 2485 грн., 1420 грн., 320 грн., враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору після 27.09.2022 року, позовні вимоги про стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування не підлягають задоволенню. Враховуючи викладені обставини, а також добровільну сплату відповідачкою заборгованості за кредитним договором, суд дійшов до висновку, що у позові слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді сплати судового збору не підлягають стягненню з відповідачки та покладаються на позивача. На підставі ст. 207, 526-530, 1048-1050,1077 ЦК України,

Outcome: dismissed