Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Представник позивача, адвокат Держан В.В., на підставі ордеру від 22.10.2025, звернулась 23.10.2025 до суду із вказаним позовом в електронній формі через електронний кабінет до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 22.07.2022 р. Нікопольським ВДРАЦС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 615. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] .. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що шлюбні відносини між сторонами припинено, внаслідок постійних суперечок не змогли налагодити нормальні взаємостосунки, втратили почуття любові і поваги один до одного. Відповідач позовні вимоги визнав, зазначивши про це у відзиві 25.11.2025, поданому в електронній формі через електронний кабінет представником відповідача, адвокатом Працевитим Г.О. на підставі ордеру від 25.11.2025. і, поданій 26.11.2025 до суду. Позовна заява надійшла до суду 23.10.2025 р., та ухвалою суду від 30.10.2025, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явились, зазначили в заявах по суті справи про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На виконання вимог ст. 206 ЦПК України суд, перевіривши доводи, викладені в заявах по суті справи, обізнаність сторін з наслідами визнання позову відповідачем, перевіривши наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, а також що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин сторін. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.07.2022 р. Нікопольським ВДРАЦС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 615, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 22.07.2022. В шлюбі у сторін народилась спільна дитина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 20.04.2023. Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.\~7\~СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст.\~55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з урахуванням викладених обставин, дійшов до переконання про доведеність вимог позивача про припинення шлюбно - сімейних відносин подружжя, відсутність в них бажання на примирення, їх окреме проживання, а тому збереження шлюбу неможливе, не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи визнання позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. На підставі вищевикладеного, ст.51 Конституції України, ст.5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 7, 55, 24, 56, 105, 110, 112, СК України, та

Outcome: approved