Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

В вересні 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення надміру виплачених сум житлової субсидії, вказуючи на те, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Київській області та отримувала житлову субсидію на підставі заяви про призначення та надання житлової субсидії № 2283 від 02.02.2024 та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії 30.12.2021 відповідно до Положення № 848. Відповідачу призначено житлову субсидію. Відповідно до отриманої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області рекомендації Міністерства фінансів України від 28.08.2025,13.02.2025 встановлено, що при наявності транспортного засобу 2020 року виробництва, [PERSON] було подано заяву та декларацію про призначення житлової субсидії від 02.02.2024, але при цьому [PERSON] не було зазначено у розділі 4 Декларації наявність транспортного засобу 2020 року випуску. На підставі вищевикладеного, виплату житлової субсидії [PERSON] було припинено з вересня 2024, і як наслідок утворилась переплата житлової субсидії за період з 01.02.2024 по 31.08.2024 у розмірі 10\~663,10 грн. Звертаємо увагу суду, що Відповідач була ознайомлена з обов`язком повідомити Позивача про обставини, які можуть вплинути на виплату субсидії, проте вона не повідомила Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області про них, що є зловживанням з її боку. Натомість, правомірна вимога Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про повернення коштів залишена без реагування, добровільно надмірно виплачені кошти житлової субсидії не повернуті, тому вони підлягають стягненню з [PERSON] у судовому порядку. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 13 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» відповідач надала суду письмові пояснення, в яких вказує, що у 2024 році вона подала заяву про призначення житлової субсидії, особисто заповнивши декларацію про доходи та майновий стан, видану їй в управлінні соціального захисту населення, у якій зазначила наявність у неї транспортного засобу легкового автомобіля 2020 року випуску. Перед поданням заяви, вона зверталась за консультацією до працівників соціального захисту, аби з`ясувати чи є наявність автомобіля підставою для відмови в призначенні субсидії, проте чіткої відповіді на поставлене питання не отримала, натомість їй було рекомендовано подати документи для розгляду. Під час подання заяви до територіального органу Пенсійного фонду України працівником установи було здійснено перенесення інформації з її декларації до електронної системи. Після цього їй було надано на підпис роздруковані документи. З огляду на обставини її особистого життя, а саме: перебування в статусі одинокої матері новонародженої дитини (дата народження [INFO] ), вона перебувала в стані психологічного та фізичного виснаження, змушена була залишити немовля вдома та поспішала повернутися до нього. Через це вона не мала змоги детально перевірити документи перед їх підписанням, що могло призвести до непоміченого викривлення чи втрати частини відомостей. Зазначає, що жодного умислу, щодо введення органу, що призначає субсидії в оману, з її боку не було. Навпаки вона надала правдиву інформацію про наявність транспортного засобу. Нею не здійснювалось жодних дій, спрямованих на приховування майнового стану або спонукання працівників до внесення неправдивих даних. Свідомо подала документи, розраховуючи на об`єктивне рішення органу соціального захисту,у тому числі й на можливу відмову у призначенні субсидії, про що повідомляла під час усної консультації. Отримавши виплати субсидії, вона не мала підстав сумніватися у правомірності такого рішення, тому використала отримані кошти на забезпечення базових потреб її дитини та її самої. Наразі її дитина ще не досягла дворічного віку та не адаптувалася до умов дошкільного закладу, що унеможливлює її працевлаштування та отримання стабільного доходу, у зв`язку з чим вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, що не дозволяє їй повернути у добровільному порядку суми,які визначені надміру виплаченими. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини врегульовані нормами ЦК України стосовно позики та виконання зобов`язань. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 02.02.2024 року та 08.04.2025 року відповідачка зверталася до позивача із заявою про призначення житлової субсидії та декларацією (а.с.6-12,19-27). Відповідно до декларації про доходи і витрати осіб, що звернулися за призначенням житлової субсидії, яку підписала та надала позивачу відповідачка, до складу її домогосподарства належать малолітня [PERSON] , [INFO] , які зазначені як такі, що проживають за вказаною адресою: [ADDRESS] ( а.с.19-26). У вказаних деклараціях не зазначено, що у власності позивачки перебуває транспортний засіб, року випуску якого минуло менше ніж 5 років. Позивачем рішенням № 10001-52828234-2025-2 від 14.04.2025 року відмовлено [PERSON] у призначенні житлової субсидії ( а.с18) Позивач в позовній заяві вказує, що сума надмірно сплаченої [PERSON] житлової субсидії становить 90\~701,27 грн, яку і просить стягнути з відповідачки, однак матеріали справи не містять рішення позивача про утримання надмірно виплачених сум житлової субсидії, яким встановлена сума 90\~701,27 грн. надмірно виплаченої житлової субсидії, та період за який вона утворилась, а також відсутнє рішення про призначення відповідачці житлової субсидії. Також, матеріали справи не містять доказів звернення, Головного управління до відповідачки з проханням щодо повернення надміру виплачених коштів у вигляді житлової субсидії. Відповідно до абзацу 4,5 пункту 119 «Положення про порядок призначення житлових субсидій» затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива»(з внесеними змінами та доповненнями) (далі - Положення) надання раніше призначеної субсидії припиняється у разі, коли: - у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії; - громадянин не повідомив уповноваженому органу про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення. Згідно абзаців 1.2.4 пп.2 п.14 Положення субсидія не призначається, якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства на 1 число місяця, з якого призначається житлова субсидія, має у власності: транспортний засіб, що підлягає реєстрації в установленому законодавством порядку, з року випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда і причепа); більш ніж один транспортний засіб, що підлягає реєстрації в установленому законодавством порядку, з року випуску якого минуло менше 15 років (крім мопеда і причепа); наявність (відсутність) у власності зазначених осіб транспортних засобів зазначається у декларації. Відповідно до «Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558(далі - Порядок) дана компенсація призначається непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами). 16.09.2022 КМУ затверджено постанову №1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України», якою зокрема постановлено Пенсійному фонду України: - забезпечити з 1 жовтня 2022 р. виплату та з 1 грудня 2022 р. призначення житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; - продовжити утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах рад, згідно з актами приймання передачі відповідних справ про одержувачів житлових субсидій; - надати до 1 грудня 2022 р. доступ Національній соціальній сервісній службі та її територіальним органам до інформації про призначення та виплату житлових субсидій і пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу, які оброблюються в інформаційних системах, що адмініструються Пенсійним фондом України. Тобто, повноваження стосовно призначення житлових субсидій з 01.12.2022 року передано органу Пенсійного фонду України. Згідно Змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України щодо надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу, затверджених Постановою №1041 призначення житлових субсидій здійснюється: до 30 листопада 2022 р. включно - структурними підрозділами з питань соціального захисту населення; починаючи з 1 грудня 2022 р. - органами Пенсійного фонду України. Таким чином повноваження стосовно призначення житлових субсидій з 01.12.2022 передано органу Пенсійного фонду України. Контроль за правильністю призначення і виплати житлових субсидій здійснює Нацсоцслужба та її територіальні органи. Заяви про призначення та надання житлової субсидії за формою згідно з додатком 1 з необхідними документами та/або відомостями приймаються від громадян: структурними підрозділами з питань соціального захисту населення - до 30 листопада 2022 р. включно в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний вебпортал електронних послуг (далі - Портал Дія); органами Пенсійного фонду України починаючи з 1 грудня 2022 р., у тому числі у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, мобільний додаток Пенсійного фонду України, засобами Порталу Дія). Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 727/5743/15-ц зробила правовий висновок про те, що "сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Суди першої й апеляційної інстанцій дійшли необґрунтованого висновку про те, що надмірно перерахована (виплачена) субсидія є шкодою. Застосування до спірних правовідносин приписів статей 1166 і 1231ЦК України є помилковим". Не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, пенсії, допомоги, інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (пункт 1 частини першої статті 1215 ЦК України). Отже, не може бути повернута сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії зокрема тоді, якщо позивач не доведе, що виплату здійснив добровільно, але внаслідок рахункової помилки з його боку чи недобросовісності з боку набувача субсидії. Така недобросовісність може проявлятися у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо". Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17, від 11 березня 2020 року у справі №328/1056/19. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Виходячи з аналізу вищевказаних норм закону, повернення житлової субсидії можливо у випадках, коли особа навмисно подала або не подала недостовірні відомості, тобто в діях зазначеної особи має бути наявний прямий умисел, а саме намір ввести в оману орган державної влади. У даній справі позовна заява не містить відомостей про те, з якого періоду відповідачці призначено субсидію та на яку суму, оскільки позивачем не надано суду копії самого рішення про призначення відповідачці субсидії. Згідно статей 12,13,81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наведений процесуальний обов`язок позивачем не виконаний, оскільки позивачем на підтвердження наявності надмірно сплаченої субсидії не надано рішення на призначення відповідачці субсидії, не надано рішення позивача про утримання надмірно виплачених сум житлової субсидії, яким встановлена сума 90\~701,27 грн. надмірно виплаченої житлової субсидії, та період за який вона утворилась. Матеріали справи містять лише рішення позивача про відмову у призначенні житлової субсидії від 14.04.2025 року, в якому зазначено підстави: наявний транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації, з року випуску якого минуло менше ніж 5 років та рахунок фактуру від 03.04.2020 на придбання автомобіля ( а.с.28). Зважаючи на відсутність у справі доказів на підтвердження викладених у позові обставин, а саме неподання рішень про нараховані суми субсидії, та період за яки вони були нараховані, всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах, тобто на користь відповідача. Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено обов`язкових умов повернення надмірно нарахованих сум субсидії, як і порушення покладених на відповідача обов`язків, а також те, що така зміна вплинула на розрахунок субсидії та на визначення її розміру, а, отже, не доведено недобросовісність відповідача. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за його недоведеністю. Відповідно до п.2 ч.2статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача, а тому в цій частині позов також не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed