Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] в порядку цивільного судочинства, за допомогою системи «Електронний суд» в особі належно уповноваженого представника (на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 4 липня 2025 року № ВС 1381885) адвоката Змінчак Лідії Василівни 8 липня 2025 року звернулась з позовною заявою до відповідача - Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу (позначеного у технічному паспорті літерою літерою «Г-2») з господарськими будівлями та спорудами (майстерня літера «Д», навіс літера «Е» , сарай літера «Ж», сарай літера «З», навіс літера «К»), що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 128,4 м2, житловою площею 58,1 м2, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , а [INFO] помер її батько [PERSON] . З довідок виданих, керуючою справами виконавчого комітету Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Х.Лесів від 26 травня 2025 року за № 25/234 та №25/233 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на день своєї смерті були зареєстровані по [ADDRESS] та заповіту не складали. Після смерті батька відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якої увійшло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , яке він прийняв як спадщину за законом після смерті дружини, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном з дня відкриття спадщини, згідно з чинним на той час законодавством щодо прийняття спадщини, зокрема, статтями 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР (ЦК УРСР). Даний житловий будинок побудовано в 1987 році, він є завершеним будівництвом. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з приналежним майном становить 502 209 грн. Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок («Г-2») не зареєстровано. Позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом за правилами ЦК Української РСР 1963 року, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті батька, продовжуючи проживати в батьківському домі по даний час, користуючись та розпоряджаючись цим майном, підтримуючи його в належному стані. Інших спадкоємців, які б прийняли згідно з чинним на той час законодавством щодо прийняття спадщини, зокрема, статтями 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР (ЦК УРСР) немає. Відтак, від спадкодавця [PERSON] до позивача перейшло право власності на житловий будинок (літера «Г-2»), загальною площею 128,4 кв. м, з неї житлова - 58,1 кв. м., що розташований по [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом. Позивач прийняла спадщину після смерті батька в поряду статтей 548, 549 ЦК УРСР, відтак протягом шести місяців після смерті спадкодавця до нотаріуса не зверталася. Однак, з метою належного оформлення своїх спадкових прав у березні 2025 року вона звернулася до Сколівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . Листом від 19.05.2025 року № 321/01-16 завідувач Сколівської державної нотаріальної контори Батлюк В.І. відмовив позивачу у вчинені нотаріальної дії з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, відтак вона змушена звернутись до суду. Ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 10 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 23 вересня 2025 року. Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та витребувано у Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області належним чином посвідчену копію спадкової справи № 69/2025 від 13 березня 2025 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 22 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання, призначене на 20 листопада 2025 року, сторони не з`явились. Належно уповноважений представник позивача - адвокат Змінчак Л.В. 20 листопада 2025 року за вх. № 8047 подала суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідач Славська селищна рада Стрийського району Львівської області подала суду письмові пояснення, просить справу розглядати їх відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] подала суду письмові пояснення, в яких зазначає, що спадщину не прийняла за своєю волею, до нотаріальної контори не зверталась, на спадкове майно не претендує, проти визнання права власності за сестрою не заперечує. Крім того, просить розглянути справу без її участі. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки текст рішення складено 1 грудня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 20 листопада 2025 року, датою ухвалення рішення є саме 01 грудня 2025 року. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане Славською селищною радою Сколівського району Львівської області, актовий запис № 35 від 01 вересня 1999 року. Встановлено і те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане Славською селищною радою Сколівського району Львівської області, актовий запис № 24 від 13 липня 2000 року. За життя [PERSON] заповіт не складав. Про відсутність заповіту [PERSON] свідчить довідка, видана керуючою справами виконавчого комітету Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Лесів Х. від 26 травня 2025 року за № 25/235 та інформаційна довідка зі Спадкового реєстру, видана Сколівською державною нотаріальною конторою від 13 березня 2025 року за № 80441311. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок садибного типу (позначений у технічному паспорті літерою «Г-2»), з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 128,4 кв. м, житловою - 58,1 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано, про належність спадкового майна померлому свідчать дані зі схематичного плану селища Славсько, надані керуючою справами виконавчого комітету Славської селищної ради Стрийського району Львівської області Х.Лесів від 26 травня 2025 року за № 25/235. Так, з копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Стрийським МБТІ від 24 березня 2025 року та зареєстрованого у Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за № ТІ01: 1530-0425-7352-1991, загальна площа житлового будинку (літера «Г-2»), який розташований по [ADDRESS] , складає 128,4 кв. м, з неї житлова - 58,1 кв. м. Приналежним майном до нього є господарські будівлі та споруди : майстерня - літера «Д», навіс - літера «Е», сарай - літера «Ж», сарай - літера «З», навіс - літера «К». Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , державним нотаріусом Сколівською державної нотаріальної контори Львівської області Батлюком В.І. 19 травня 2025 року відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Згідно зі ст. ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Згідно положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Судом встановлено, що внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень cт. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, за заповітом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР. Відповідно до статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Факт родинних відносин позивача [PERSON] та померлого [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Славською селищною радою Сколівського району Львівської області від 05 грудня 1985 року, згідно з актовим записом № 56 від 05 грудня 1985 року та свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 17.07.2010 року, виданим Славською селищною радою Сколівського району Львівської області, згідно з актовим записом № 11 від 17 липня 2010 року. Згідно зі статтями 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Судом також встановлено, що померлий заповіт не складав, а позивач, відповідно до приписів ст. 529 ЦК УРСР, є спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину, фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Інший спадкоємець першої черги [PERSON] спадщину не прийняла: фактично не вступала в управління або володіння спадковим майном та не подавала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги, яка прийняли спадщину після смерті батька, інших спадкоємців першої черги за законом, які б спадщину прийняли, немає, а також те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved