Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

27.10.2025 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - Товариство) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.04.2024 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, відповідачем цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) підписано з Товариством кредитний договір (про відкриття кредитної лінії). За умовами договору відповідачем отримано на свій банківський картковий рахунок грошові кошти в сумі 7 200,00 грн. Під час ідентифікації позичальника останній пройшов однозначне встановлення особи. Кредитні кошти за договором № 1385-9488 від 24.04.2024 в рамках продукту «Creditkasa» надано у користування на 365 календарних днів. Дата повернення позики 23.04.2025. Згідно з умовами договору за користування коштами позичальник сплачує проценти, які встановлені у фіксованій ставці впродовж базового та наступного періодів. Відповідач у справі отримав грошові кошти на певний строк зі сплатою процентів, але належним чином не виконував своїх зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України та умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальній сумі 33\~354,00 грн., яка включає крім боргу за основною сумою позики в розмірі 7 200,00 грн., також 26\~154,00 грн. нарахованих, проте не сплачених процентів в межах погодженого між сторонами строку кредитування. Просить позов задовольнити, розглянувши справу за відсутності представника Товариства. Не заперечує щодо можливості ухвалення судом заочного рішення. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подав, що є підставою для ухвалення судом рішення в заочному порядку згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст.12-13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В свою чергу, положеннями ст.525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3 статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи відповідач уклав 24.04.2024 кредитний договір (про відкриття кредитної лінії) з Товариством шляхом використання одноразового електронного ідентифікатора С2805. Кредитні кошти в сумі 7200,00 грн. перераховані на банківську платіжну картку відповідача за такими реквізитами № 444111хххххх8908. Кредит надано на строк 365 днів, тобто до 23.04.2025. Процентні ставки за кредитом: промо-ставка - 0,87% від суми кредиту упродовж базового періоду тривалістю 25 календарних днів, який закінчується 18.05.2024; стандартна процентна ставка у після закінчення базового періоду 1,45%. Одноразова комісія за видачу кредиту 15% від суми наданих коштів або 1080,00 грн. Умови та порядок повернення основної суми (тіла) кредиту, а також сплати процентів визначаються погодженим та підписаним між сторонами Графіком платежів, що відображений у Додатку 3 до кредитного договору та виступає невід`ємною частиною останнього. Інших відомостей про розмір належних до сплати процентів відповідний додаток до договору не містить. Як вбачається із наданого Товариством розрахунку боргу відповідача [PERSON] за період з 24.04.2024 до 23.04.2025 упродовж перших 25 календарних днів базового періоду позичальнику нараховано проценти за промо-ставкою 0,87% або 62,64 грн/день. Починаючи з 19.05.2024 до 23.04.2025 нарахування процентів здійснено Товариством за стандартною процентною ставкою 1,45% або 104,40 грн/день. Відповідач у справі основну суму (тіло) кредиту та нараховані проценти не повертав, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 33\~354,00 грн., з яких 7\~200,00 грн. основна сума, решта нараховані проценти за встановленими у договорі правилами. При цьому, Товариством не наведено будь-яких відомостей щодо сплаченої позичальником суми одноразової комісії за видачу кредиту, стягнення якої не становить предмет цього позову. Відповідно до приписів ч.5 ст.8 у чинній з 24.12.2023 редакції Закону України Про споживаче кредитування від 15.11.2016 № 1734-VIII (далі - Закон № 1734) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Процентна ставка за споживчим кредитом є істотною умовою договору. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими Законом № 1734, є нікчемними, тобто недійсним в силу цього закону. У цьому контексті суд зазначає, що відповідно до п.17 «Перехідних та прикінцевих положень» Закону № 1734, доповненого Законом №3498-ІХ від 22.11.2023, протягом перших 120 днів після набрання чинності цим законом (з 24.12.2023) максимальний розмір денної процентної ставки за споживчим кредитом не може перевищувати 2,5%, а протягом наступних 120 днів - 1,5%. Перший з вказаного періодів тривав з 24.12.2023 до 21.04.2024, наступний - з 22.04.2024 до 19.08.2024. Відтак, суд не може погодитися із розрахованою Товариством сумою процентів відповідачу за кредитним договором виходячи із стандартної ставки 1,45% за один день користування коштами за період з 20.08.2024 до 23.04.2025, адже максимальний розмір денної процентної ставки за споживчим кредитом у цей період не міг перевищувати 1%. Отже, нараховані відповідачу проценти за вищенаведений період тривалістю 247 днів підлягають перерахунку з розрахунку максимальної денної процентної ставки 1% (72грн/день), зі зменшенням належної до сплати позичальником суми боргу до 26\~121,60 грн. замість заявлених до стягнення Товариством 33\~354,00 грн. Таким чином, позов необхідно задовольнити частково, одночасно стягнувши з відповідача пропорційно (78,31%) до розміру задоволених позовних вимог понесені Товариством витрати на сплату судового збору в сумі 1 896,98 грн.

Outcome: partial