Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулися до суду з вказаним позовом до [PERSON] зазначивши, що позивач регулярно надавав теплову енергію відповідачу у квартиру за адресою: [ADDRESS] , а боржник використав надану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлявся від цих послуг. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної оплати за спожиту теплову енергію та наявності боргу перед позивачем, відповідач своїми діями завдала шкоди інтересам позивача, що призвело до неможливості позивача сплачувати свої розрахунки перед постачальниками газу та електроенергії. Оскільки боржник ухиляється від задоволення заснованих на законі вимог, це змусило позивача звернутися до суду з вимогами про стягнення з боржника боргу за теплову енергію, абонентське обслуговування, інфляційних витрат та 3% річних у судовому порядку. Ухвалою суду від 28.07.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводитив порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач надав суду відзив, згідно якого, на підприємстві Позивача на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого нараховується плата за надану позивачем теплову енергію за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, Відповідач фактично є споживачем послуг з теплопостачання та абонентського обслуговування за вказаною адресою, однак не виконав свої зобов`язання з оплати комунальних послуг з постачання теплової енергії за період, вказаний Позивачем. Згідно з ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, як це закріплено положеннями ст. 257 ЦК України. Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Позивач із позовною заявою звернувся 11.11.2024 року, трирічний строк охоплює період, починаючи з листопада 2021 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості за теплову енергію по о/ [NUMBER] за період з 01.10.2018р. по 30.09.2024р. жодного щомісячного платежу відповідачем не здійснювалось, тобто жодних дій щодовизнання даного боргу ним не вчинялися. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу, про що визначено правовою позицією у Постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року, у справі №760/16111/15-ц, провадження № 61-1393св19.Таким чином, строк позовної давності щодо заборгованості за період з жовтня 2018р. по жовтень 2021р. є таким, що сплив. За таких обставин, оскільки із позовною заявою позивач звернувся 11.11.2024 року, вважаємо необхідним застосувати наслідки спливу загального строку позовної давності відносно вимог, які заявлені до листопада 2021 року. Таким чином, з наданого позивачем розрахунку заборгованості по о/ [NUMBER] , розмір заборгованості гр. [PERSON] перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго» за надану теплову енергію за адресою: [ADDRESS] у період з 11.11.2021р. по 11.11.2024р. (період позовної давності) становить 19478,33 грн.; заборгованість з абонентської плати становить 897,85 грн. Позивачем не надано доказів поважності пропуску строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене,вважаємо за доцільне стягнути з відповідача інфляційних втрат та 3% річних в межах строку позовної давності з 11 листопада 2021 року до 24 лютого 2022 року. Так, сума заборгованості за теплову енергію у цей період становила 5253,66 грн., відповідно сума інфляційних втрат становить 161,08 грн., а 3% річних становлять 28,59 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Договір про надання послуг з постачання теплової енергії між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та відповідачем не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачці надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з постачання теплової енергії не виключає обов`язок відповідача оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, провадження № 61-11107св18, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, провадження № 61-26204св18, від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18, тощо). Таким чином між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та постачанню теплової енергії, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII), Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV (далі Закон № 2633-IV), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила № 630), чинними на момент виникнення правовідносин (втрата чинності з 01.05.2022), Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (далі Правила № 830), чинними на момент розгляду справи. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини шостої статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (пункт 20 Правил № 630). Згідно пункту 21 Правил № 630, у разівідсутності уквартирі (будинкусадибного типу)та навводах убагатоквартирний будинокзасобів облікуводи ітеплової енергіїплата занадані послугисправляється згідноз установлениминормативами (нормами)споживання: зцентралізованого постачанняхолодної тагарячої водиі водовідведення-з розрахункуна однуособу тана веденняособистого підсобногогосподарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Пунктами 31,32 Правил №830 установлено, що вартістю послуги є встановлений відповіднодо законодавстватариф натеплову енергіюдля споживача,який визначаєтьсяяк суматарифів навиробництво, транспортування та постачання тепловоїенергії,а длябагатоквартирних будинків,обладнаних системоюавтономного теплопостачання,як суматарифів навиробництво тапостачання тепловоїенергії. Плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Згідно пунктів 35-37 Правил № 830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. З огляду на те, що відповідач, як встановлено судом, прострочила виконання грошового зобов`язання, вона, на вимогу позивача, повинна сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. При цьому суд враховує, що з огляду на те, що у позивача з відповідачем наявні фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем. Встановлено, що на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого нараховується плата за надану позивачем теплову енергію за адресою: [ADDRESS] . Відповідач фактично є споживачем послуг з теплопостачання та абонентського обслуговування за вказаною адресою, однак не виконав свої зобов`язання з оплати комунальних послуг з постачання теплової енергії за період, вказаний Позивачем. Згідно з ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, як це закріплено положеннями ст. 257 ЦК України. Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Позивач із позовною заявою звернувся 11.11.2024 року, трирічний строк охоплює період, починаючи з листопада 2021 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості за теплову енергію по о/ [NUMBER] за період з 01.10.2018р. по 30.09.2024р. жодного щомісячного платежу відповідачем не здійснювалось, тобто жодних дій щодовизнання даного боргу ним не вчинялися. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу, про що визначено правовою позицією у Постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року, у справі №760/16111/15-ц, провадження № 61-1393св19.Таким чином, строк позовної давності щодо заборгованості за період з жовтня 2018р. по жовтень 2021р. є таким, що сплив. За таких обставин, оскільки із позовною заявою позивач звернувся 11.11.2024 року, вважаємо необхідним застосувати наслідки спливу загального строку позовної давності відносно вимог, які заявлені до листопада 2021 року. Таким чином, з наданого позивачем розрахунку заборгованості по о/ [NUMBER] , розмір заборгованості гр. [PERSON] перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго» за надану теплову енергію за адресою: [ADDRESS] у період з 11.11.2021р. по 11.11.2024р. (період позовної давності) становить 19478,33 грн.; заборгованість з абонентської плати становить 897,85 грн. Позивачем не надано доказів поважності пропуску строку позовної давності. Згідно матеріалів справи заборгованість відповідача [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (ЄДРПОУ 03337119) за теплову енергію в межах строку позовної давності за період з 11.11.2021 р. до 11.11.2024 р. в сумі 19478,33 грн.; заборгованість за абонентське обслуговування за період з 11.11.2021 р. до 11.11.2024 р. в сумі 897,85 грн.; інфляційні втрати в сумі 161,08 грн. та 3% річних в сумі 28,59 грн. за період з 11.11.2021 р. до 24.02.2022 р. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування строку позовної давності та часткового задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно в сумі 45,00 грн., що підтверджується квитанцією, та витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на суму 45,00 грн., на підтвердження чого надано фіскальний чек АТ «Укрпошта». Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2422,40 грн. сплачений при подачі позову до суду, тому оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати пропорційно задоволеної частини позову

Outcome: partial