Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаною заявою, у якій просить суд: - встановити факт, що [PERSON] , відноситься до членів сім`ї свого загиблого сина [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] біля населеного пункту Білогорівка Луганської області; - встановити факт, що [PERSON] знаходилась на утриманні свого сина [PERSON] , [INFO] , у тому числі і на момент його смерті, яка настала [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є прийомною матір`ю загиблого військовослужбовця Збройних Сил України [PERSON] , [INFO] , на підставі договору про влаштування дитини на спільне проживання у прийомну сім`ю, який затверджено Розпорядженням Бердичівської РДА Житомирської області 07.09.2007 за №546 «Про утворення прийомної сім`ї [PERSON] та влаштування дитини на виховання і спільне проживання». З того часу по 29.03.2023 проживали разом однією сім`єю: син заявниці [PERSON] , чоловік [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . З 07.12.2022 син [PERSON] проходив військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] та під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримуванні збройної агресії російською федерацією проти України, загинув [INFO] . 03.04.2023 на ім`я заявниці надійшло сповіщення про смерть сина - [PERSON] , [INFO] . Чоловік заявниці [PERSON] , працює на АТ «Бердичівський машинобудівний завод «Прогрес», який станом на момент смерті сина мав значну заборгованість із заробітної плати, до того ж, на чоловіка покладено обов`язок утримувати свою непрацездатну матір - [PERSON] , [INFO] . Також заявниця зазначила, що є інвалідом 3 групи з 15.03.2016, непрацездатною матір`ю померлого сина, який надавав їй допомогу на лікування та проживання, був для неї постійним джерелом засобів для існування. У січні 2025 заявниця повторно звернулася до [INFO] , де просила, з поміж іншого, надати вичерпний перелік документів з метою отримання членами (членом) родини одноразової грошової допомоги у зв`язку зі загибеллю сина [PERSON] , [INFO] . За результатом розгляду звернення їй було повідомлено, що до пакету документів, передбачених п. 4.1 наказу МО України від 25.01.2023 №45 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця Збройних Сил України в період дії воєнного стану», члени сім`ї звертаються до районного ТЦКтаСП та подають наступні документи: рішення суду загальної юрисдикції про характер відносин із загиблим [PERSON] та факт того, що на дату загибелі сина, вона перебувала на його утриманні. У зв`язку з цим, вона змушена звернутися до суду в порядку окремого провадження разом із заявою про встановлення необхідних фактів. Зазначає, що з вересня 2007 року по 29.03.2023 року вони проживали разом однією сім`єю з сином [PERSON] та чоловіком - [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . За час проживання однією сім`єю як матері та сина, син допомагав із веденням спільного господарства, займався благоустроєм будинку, постійно надавав гроші на лікування, на закупівлю меблів та предметів домашнього побуту. З дитинства і до часу загибелі заявниця з сином мали тісні відносини як син та мати, вона підтримувала його під час проходження служби, навала життєві поради, постійно спілкувалась із сином особисто і телефоном, проводили разом вільний час. У зазначеному будинку син зберігав особисті речі, документи, цінності та інше майно, це було його єдиним та постійним місцем проживання. На підставі зазначеного, просить суд встановити факт, що [PERSON] відноситься до членів сім`ї свого загиблого сина [PERSON] , а також, що вона знаходилася на його утриманні. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 28.05.2025 заяву залишено без руху, надано заявниці строк для усунення недоліків., які були нею усунені. Ухвалою суду від 09.06.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі. Представник [INFO] 02.07.2025, 01.09.2025, 07.10.2025 та 20.11.2025 подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, щодо вирішення заяви покладається на розсуд суду, заперечень не має. 07.07.2025 на адресу суду надійшли пояснення від представника Міністерство оборони України, у яких він зазначає, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім наданої допомоги. Якщо крім допомоги, що надавалася, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, годувальник взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку годувальника та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Судове засідання просив провести за відсутності представника Міноборони. 13.08.2025 на адресу суду надійшли пояснення заявниці, у яких вона просить вимоги заяви задовольнити. У судове засідання представники заінтересованих осіб не з`явилися, свою позицію виклали у раніше поданих клопотаннях, поясненнях. Заявниця та її представник у судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити, представник наполягав на задоволенні заяви саме так як він виклав її прохальну частину. Заявниця на запитання суду пояснила, що вона працює, отримує заробітну плату. Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2ст. 315 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Статтею 3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідні висновки містяться у постанові КЦС ВС від 23.04.2020 у справі №686/8440/16-ц. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19.10.2000. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Такі особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у жодних із таких стосунків або перебувати у декількох водночас. Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», непрацездатними членами сім`ї вважаються: а)діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків; б)батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю; в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю; г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати; д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює. Таким чином, системне тлумачення положень ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та положень ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави для висновку, що право на виплату одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). При цьому утриманцями можуть бути: - діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Водночас братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків; дружині (чоловіку) або одному з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайняті доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працюють, а також діду і бабусі - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати. Окрім того, відповідно до положень ст. 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Аналогічні норми закріплено і в Законі України "Про пенсійне забезпечення"(ст.ст. 37;38). Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до Судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, викладеної у листі Верховного суду від 01.01.2012, до заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій зазначається мета цього встановлення, можуть надаватися: 1) докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру); 2) докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанції та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); 3) довідка із ЖЕКу або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні; 4) документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім`ї померлого - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо; 5) документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою, не був членом сім`ї спадкодавця, але перебував на утриманні останнього не менше п`яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування (копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази); 6) копія свідоцтва про смерть годувальника. Конституційний Суд України в рішенні від 03.06.1999 у справі № 1-8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, що членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. В постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22.10.2020в справі № 210/343/19 (провадження № 61-22247св19) та від 31.08.2022 в справі № 592/13089/21 (провадження № 61-5213св22) вказано, що якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Як визначено ст. 3 СК України сім`юскладають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених закономі таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. При цьому, що родинний зв`язок та сім`я є нетотожними поняттями. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Отже, встановлення права особи, яка вважає себе членом сім`ї загиблого військовослужбовця, на отримання грошової допомоги передбачає доведення: а) факту проживання з загиблим; б) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 06.07.2022 у справі № 240/5809/18. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [PERSON] є прийомною матір`ю загиблого військовослужбовця Збройних Сил України [PERSON] , [INFO] , на підставі договору про влаштування дитини на спільне проживання у прийомну сім`ю, який затверджено Розпорядженням Бердичівської РДА Житомирської області 07.09.2007 за №546 «Про утворення прийомної сім`ї [PERSON] та влаштування дитини на виховання і спільне проживання». Відповідно до довідки Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області від 19.05.2023 № 502, [PERSON] , [INFO] був зареєстрований та проживав з 22.09.2007 за адресою: [ADDRESS] у прийомній сім`ї [PERSON] , як дитина-сирота, разом із прийомними батьками: [PERSON] та [PERSON] . З 07.12.2022, після підписання контракту з ВЧ [NUMBER] , [PERSON] був зареєстрований разом зі своєю непрацездатною прийомною матір`ю - [PERSON] (інвалід 3-ї групи, згідно довідки МСЕК серії 12ААА № 517138 від 15.03.2016) по день смерті [INFO] . Відповідно до вищенаведеної інформації, непрацездатна мати [PERSON] з січня 2023 року перебувала на утриманні померлого годувальника - [PERSON] по [INFO] . Відповідно до довідки, виданої виконкомом Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області від 19.04.2023 № 215, [PERSON] , [INFO] з 22.09.2007 до дня смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, на день його смерті за даною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу із наказу ВЧ [NUMBER] , від 07.12.2022 за № 331, [PERSON] призначений на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону ВЧ [NUMBER] [INFO] з 07.12.2022. Зі змісту сповіщення сім`ї загиблого № 309 від 03.04.2023, вих. № 422, встановлено, що [PERSON] було повідомлено, що її син, солдат [PERSON] , [INFO] , [INFO] під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, в районі бойових дій біля населеного пункту Білогорівка, Луганської області загинув. [PERSON] , [INFO] , з 19.02.2016 має третю групу інвалідності, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 517138, індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 451/3, заключенням для МСЕК № 190. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 17.05.2023 [PERSON] (чоловік заявниці) отримував заробітну плату у АТ «БМЗ» «ПРОГРЕС». 13.02.2023 [PERSON] здійснив переказ [PERSON] в сумі 5025,13 грн; призначення платежу: переказ власних коштів, що підтверджується копією платіжної інструкції № Р 24А834670180D44068. 22.02.2023 [PERSON] здійснив переказ [PERSON] в сумі 6432,16 грн; призначення платежу: переказ власних коштів, що підтверджується копією платіжної інструкції № Р 24А873939609D00595. Наявні в матеріалах справи фотознімки, на яких зображені заявник з [PERSON] та іншими членами сім`ї, у різні періоди. Допитана як свідок [PERSON] , повідомила, що з 2007 заявниця та померлий [PERSON] проживали як сім`я, кожного року їздили на відпочинок. Заявниця гарно піклувалася про сина. Проживали разом і коли [PERSON] виповнилося 18 років. В 19 років пішов на військову службу, допомагав як служив. Заявниця допомагала йому, висилала посилки. Відомо, що заявниця працювала отримувала заробітну плату. Свідок [PERSON] повідомила, що з 2006 року знає заявницю, вони та її прийомний син [PERSON] проживали в одному будинку, жили однією сім`єю, він купував продукти, хотів допомагати матері вирощувати квіти, допомагав по господарству. В 19 років пішов на військову службу. Як встановлено судом, померлий [PERSON] до моменту його призову на військову службу, та заявник проживали за однією адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви, заявниця зазначила, що перебувала на повному утриманні її померлого сина, однак, заявником не надано належних та допустимих доказів того, що вона систематично отримувала від [PERSON] допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, як і не надано доказів того, що ці кошти постійно витрачались саме на її утримання. Указане не доведено і показами свідків. При цьому в судовому засіданні пояснила, що і вона, і чоловік працюють. Доказів сум отриманої нею заробітної плати суду не надала, як доказів заборгованості по заробітній платі чоловіка. Суд критично відноситься до довідки Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області від 19.05.2023 № 502, оскільки у ній не наведено на підставі яких даних селищна рада установила факт перебування заявниці на утриманні [PERSON] . З огляду на зазначене, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, покази свідків, суд не вбачає доведеними твердження фактів, що [PERSON] , відноситься до членів сім`ї свого загиблого сина [PERSON] , [INFO] , та що [PERSON] , знаходилась на утриманні свого сина [PERSON] , [INFO] у тому числі і на момент його смерті, яка настала [INFO] . Щодо встановлення факту, що заявниця належить до членів сім`ї загиблого, то суд виходить із такого. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законом. Заявниця вважає, що вона є членом сім`ї померлого військовослужбовця [PERSON] та має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ.Таким чином, до предмета доказування в цій справі входить встановлення факту проживання однією сім`єю зявниці з померлим військовослужбовцем, водночас вказаного заявниця не просила суд встановити, водночас представник наполягав, саме на встановленні належності заявниці до члена сім`ї загиблого. За наведеного суд відмовляє у встановленні вказаного факту. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141, ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судовий збір покладається на заявника.

Outcome: dismissed