Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

27.08.2025 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі відповідач), в якому просив стягнути з \~Державного \~бюджету Держави\~України \~з рахунку\~Державної казначейської\~служби України,\~призначеного для\~відшкодування шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними рішеннями,\~дією чи\~бездіяльністю органу\~державної влади\~в безспірному\~порядку на\~його користь\~матеріальну шкоду\~(збитки)\~в сумі\~173800\~гривень,\~заподіяну йому\~незаконним арештом\~автомобіля марки\~«Toyota\~RAV4»\~д.н.з.\~ [NUMBER] ;\~ витрати, понесені ним на оплату правової допомоги адвоката у цій справі в сумі 5000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що в\~провадженні відділення\~поліції №1\~(м.Бахмач)\~Ніжинського РУП\~ГУНП в\~Чернігівській області\~перебувало кримінальне\~провадження \~№12024275500000034\~від 10.03.2024\~року за\~ознаками кримінального\~правопорушення,\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~248\~КК України,\~ \~в рамках\~ якого ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12.03.2024 року накладено арешт на належний йому автомобіль марки «Toyota RAV4» д.н.з. [NUMBER] , миску з тушею дикої кози, із забороною розпоряджатися та користуватися вказаним майном та залишенням на зберіганні у ВП №1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області. В цій ухвалі зазначено, що власник автомобіля в судовому засіданні повідомив, що використовує його в роботі. Постановою від 12.04.2024 року старший дізнавач СД ВП №1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області відмовив в задоволенні клопотання адвоката Ковалюха В.М. про закриття кримінального провадження, відкритого за ч.1 ст.248 КК України Ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18.04.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Ковалюха В.М. про скасування арешту на автомобіль марки «Toyota RAV4» д.н.з. [NUMBER] . Ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24.06.2024 року арешт скасований в частині заборони користуватися зазначеним транспортним засобом. Постановою від 27.06.2024 року старший дізнавач СД ВП №1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Казанник А.М. закрив вищевказане кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 248 КК України. Ухвалою слідчого судді Бахмацького районного Чернігівською області від 25.07.2024 року арешт скасований в частині заборони розпоряджатися автомобілем марки «Toyota RAV4» д.н.з. [NUMBER] . Вказує, що незаконний арешт вказаного автомобіля тривав з 10.03.2024 року по 25.07.2024 року - 4 місяці 15 днів. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16.01.2025 року, зміненим постановою Чернігівського апеляційного суду від 01.04.2025 року, стягнуто з Державного бюджету України на користь\~ [PERSON] \~36000\~грн 05\~коп у\~рахунок відшкодування\~моральної шкоди\~та 2000\~грн в\~рахунок \~ відшкодування витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом кримінального провадження, а всього 38000 грн 05 коп; стягнуто з Державного бюджету України на користь [PERSON] 3166 грн 50 коп у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, понесених у суді першої інстанції та витрати на правову допомогу, понесені на розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 3140 грн 50 коп. У вищевказаних рішеннях судів зазначено, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок тривалого незаконного арешту його автомобіля. Позивач вказує, що займається підприємницькою діяльністю, для провадження якої йому необхідний автомобіль. Через арешт його автомобіля він змушений був орендувати автомобіль у своєї знайомої, за що сплатив 173800 грн, що підтверджується договором найму транспортного засобу та платіжними інструкціями. Позивач змушений був зробити витрати для відновлення свого порушеного права користування автомобілем, а тому зазнав збитків. Відповідач надіслав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі; залучити в якості відповідачів Головне управління Національної поліції України в Чернігівській області; виключити Державну казначейську службу України з числа відповідачів у справі, оскільки казначейство, яке за ініціативою позивача залучено до справи в якості єдиного відповідача, не є учасником спірних відносин та не володіє фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Державна казначейська служба України жодної шкоди позивачу не заподіювала, у правовідносини з ним не вступала, й не може нести відповідальність за можливу шкоду, заподіяну позивачу ствержуваними діями інших державних органів, в зв`язку з чим не повинна бути відповідачем у справі, тоді як учасником цих цивільних відносин є держава Україна; позивач безпідставно просить стягнути шкоду в розмірі 173800 грн 00 коп з державного бюджету України з рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними рішеннями дією чи бездіяльністю органу державної влади в безспірному порядку; позивач не надав жодного доказу на підтвердження неправомірних дій, вчинених відповідачем. Договір оренди транспортного засобу від 12.03.2024 року, на який посилається відповідач, є нікчемним і не породжує правових наслідків, оскільки не посвідчений нотаріально в порушення ч.2 ст. 799 ЦК України; укладений зі [PERSON] на використання автомобіля ВМW 5261, в той час, як дата реєстрації автомобіля на ім`я останньої - 24.07.2024 рік. Подані копії платіжних інструкцій не підтверджують факту оплати за договором. Позивач не довів обов`язковості використання автомобіля в роботі; вважає, що витрати на правову допомогу адвоката не підтверджені належними доказами, є завищеними, та не відповідають критерію реальності та розумності (а.с.56-62). Третя особа - Чернігівська обласна прокуратура надіслала пояснення у справі, в яких просила у задоволенні позову [PERSON] відмовити, мотивуючи тим, що в матеріалах справи відсутні докази завдання позивачу матеріальної шкоди (збитків), недоведено факту заподіяння шкоди позивачу та причинного зв`язку між неправомірними діями (бездіяльністю) та заподіянням шкоди, а також підстав для її стягнення; договір оренди транспортного засобу від 12.03.2024 року, укладений між фізичними особами, нотаріально не посвідчений, тому є недійсним (нікчемним); копії платіжних інструкцій про сплату [PERSON] грошових коштів [PERSON] на загальну суму 173800 грн не містять інформації про підставу платежу, вказано лише: переказ власних коштів (а.с.80-83). У наданих письмових поясненнях третя особа - ГУНП в Чернігівській області просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у платіжних інструкціях щодо переказу коштів, доданих позивачем, у призначенні платежу не зазначено, за що саме було здійснено переказ коштів, який правочин чи зобов`язання вони підтверджують; період арешту автомобіля тривав з 10.03.2024 року по 25.07.2024 року, але автомобіль, який орендував позивач було зареєстровано 24.07.2024 року; виходячи з наданих копій платіжних доручень, переважну кількість і суму переказів було здійснено в липні 2024 року; доданий до позовної заяви договір не посвідчений нотаріально, а тому є нікчемним правочином і не може бути належним доказом, що підтверджує право позивача на користування транспортом чи наявність витрат (а.с.111-113). Ухвалою суду від 27.10.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача, зазначеного у відзиві, про залучення в якості відповідача Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, та виключення з числа відповідачів Державну казначейську службу. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Ковалюх В.М. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. Додатково зазначили, що вказана дата реєстрації орендованого транспортного засобу ВМW 5261 у свідоцтві про його реєстрацію - 24.07.2024 року, це дата отримання [PERSON] нового свідоцтва про реєстрацію у зв`язку з втратою попереднього. Представник \~відповідача -\~Котова Я.В.\~в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві. Представник третьої особи - ГУНП в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України. Представник третьої\~особи -\~ Чернігівської\~ обласної\~прокуратури в\~судовому засіданні\~ просив відмовити в задоволенні позовних вимог вказуючи на те, що позивачем не доведено обставин, які є підставами для задоволення позову. Витрати на правову допомогу адвоката не відповідають критерію реальності та розумності. Підтримала викладені в письмовій заяві заперечення проти позову. Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні позивач являється власником автомобіля марки «Toyota RAV4» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 7). Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16.01.2025 року позовні вимоги [PERSON] до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Чернігівська обласна прокуратура, Головне управління Національної поліції у Чернігівській області, про відшкодування матеріальної шкоди (збитків), заподіяної внаслідок незаконного арешту автомобіля задоволено частково; стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь [PERSON] 9174 (дев`ять тисяч сто сімдесят чотири) грн 15 коп, із яких:\~7174\~грн 15\~коп \~в рахунок\~відшкодування моральної\~ шкоди\~та 2000\~грн в\~рахунок відшкодування\~витрат на\~правову допомогу,\~пов`язаних з\~розглядом кримінального\~ провадження;\~ 764\~(сімсот\~ шістдесят\~ чотири)\~грн 50\~коп в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, понесених у цій справі; в іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.7 зворот-13). Постановою Чернігівського апеляційного суду від 01.04.2025 року рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16.01.2025 року змінено; стягнуто з Державного бюджету України на користь\~ [PERSON] \~36000\~грн 05\~коп у\~рахунок відшкодування\~моральної шкоди\~та 2000\~грн в\~рахунок \~ відшкодування витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом кримінального провадження, а всього 38000 грн 05 коп; 3166 грн 50 коп у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, понесених у суді першої інстанції; в іншій частині рішення районного суду залишено без змін; стягнуто з Державного бюджету України на користь\~ [PERSON] \~ витрати на правову допомогу, понесені на розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 3140 грн 50 коп (а.с.13 зворот - 26). Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Гвінед» за №0508 від 05.08.2024 року [PERSON] працює в ТОВ «Гвінед» на посаді директора з 01.06.2021 року (згідно наказу №02-К від 31.05.2021 року). Сфера діяльності компанії по всій території України. Основна діяльність компанії за класифікатором видів економічної діяльності: 77.39 надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у. Інші види діяльності: 73.11 рекламні агентства; 63.99 надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у; 47.99 інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 95.11 ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування; 82.99 надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у. (а.с.28). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] являється власником автомобіля марки «BMW» д.н.з. [NUMBER] , дата реєстрації транспортного засобу 24.07.2024 року (а.с. 27 зворот). 12.03.2024 року між позивачем та [PERSON] укладено договір найму (оренди) транспортного засобу, згідно якого остання (наймодавець) передає, а позивач (наймач) приймає в тимчасове платне користування (в найм/оренду) авмомобіль марки «BMW» д.н.з. [NUMBER] , який зареєстрований за [PERSON] та належить їй на підставі вказаного вище свідоцтва, строком на шість місяців з дня передачі автомобіля наймачеві. За домовленістю сторін зазначений автомобіль може використовуватися наймачем при здійсненні виробничої діяльності (а саме - для службових поїздок персоналу наймача та вантажного перевезення дрібних речей). Сторони погодилися з тим, що при користуванні наймачем автомобілем, переданим за цим договором, протягом одного місяця після закінчення строку договору найму (оренди) без заперечень з боку наймодавця договір є поновленим на строк, який був раніше встановлений у цьому правочині. Плата за користування наймачем автомобілем встановлена сторонами у розмірі 1580 грн за одну добу (пп.1.1, 1.2, 2.1, 3.1 Договору ( а.с.28-29) Платіжними інструкціями від 30.03.2024 року, 04.05.2024 року, 05.06.2024 року, 28.06.2024 року, 08.07.2024 року, 19.07.2024 року, 22.07.2024 року, квитанціями від 22.07.2024 року, довідкою про наявність рахунку від 31.07.2024 року підтверджується переказ власних коштів позивачем на рахунок [PERSON] в сумі 14000 грн 00 коп, 11500 грн 00 коп, 15000 грн 00 коп, 28000 грн 00 коп, 15000 грн 00 коп, 40000 грн 00 коп, 29000 грн 00 коп, 21000 грн 00 коп, 300 грн 00 коп відповідно, на загальну суму 173800 грн 00 коп (а.с. 30 зворот-35). Відповідно до\~ч.1\~ ст.1173\~ ЦК\~України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. За приписами ч.1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування .\~Збитками є: 1)\~втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв`язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки); 2)\~доходи,\~які особа\~могла б\~реально одержати\~за звичайних\~обставин,\~якби її\~право не\~було порушене\~(упущена\~вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (надалі Закон) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Пунктом 2 ст. 2 Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Відповідно до ст. 3 Закону у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 2)\~майно (в\~тому числі\~гроші,\~грошові вклади\~і відсотки\~по них,\~цінні папери\~та відсотки\~по них,\~частка у\~статутному фонді\~господарського товариства,\~учасником якого\~був громадянин,\~та прибуток,\~який він\~не отримав\~відповідно до\~цієї частки,\~інші цінності),\~конфісковане або\~звернене в\~доход держави\~судом,\~вилучене органами\~досудового розслідування,\~органами,\~які здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~а також\~майно,\~на яке\~накладено арешт; 4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги. За приписами ст. 4 Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2025 року у справі № 335/6977/22, для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади у виді відшкодування шкоди обов`язковою є сукупність трьох умов: дії органу (посадових або службових осіб) повинні мати протиправний характер, шкода та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Вина посадових осіб органів державної влади не є обов`язковою.\~Тягар доведення наявності зазначених трьох умов покладається на позивача, який звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди на підставі статей 1173, 1174 ЦК України. Відповідно до\~ ст.\~799\~ЦК України\~договір найму\~транспортного засобу\~укладається у\~письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. За приписами ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, що визначено ч.1 ст. 216 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( ч.1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст.\~12, 81\~ЦПК України \~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння йому шкоди, яку він просить стягнути з відповідача, зокрема: договір найму транспортного засобу, укладений між [PERSON] та [PERSON] , датований 12.03.2024 року, в той час як остання набула права власності на транспортний засіб, переданий в оренду, - 24.07.2024 року; крім того, вказаний договір оренди не був нотаріально посвідчений в порушення вимог ст. 799 ЦК України, у зв`язку з чим вважається нікчемним; надані позивачем квитанції про переказ коштів позивачем отримувачу [PERSON] не містять інформації про призначення платежу; позивачем не доведено факту використання автомобіля в роботі для здійснення підприємницької діяльності; доводи сторони позивача про те, що 24.07.2024 року відбулася перереєстрація транспортного засобу ВМW 5261 на ім`я [PERSON] у зв`язку з втратою попереднього свідоцтва про реєстрацію є голослівними та жодним чином не підтверджені. Згідно з п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови у позові.

Outcome: dismissed