Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, в якому просить: -визнати недійсним акт приймання-передачі, серія та номер 354-357, виданий 09.02.2023 приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу; -скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності № 49218511 від 09.02.2023, внесений приватним нотаріусом Івано-Франківського районного територіального округу Данилюком О. О. про державну реєстрацію права власності на виробничий будинок (зерносклад 2), загальною площею 697,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , за фермерським господарством «Мрія Прикарпаття»; - припинити за фермерським господарством «Мрія Прикарпаття» право власності на виробничий будинок (зерносклад 2) загальною площею 697,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] ; -скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності № 47971681 від 22.09.2022, внесений приватним нотаріусом Івано-Франківського районного територіального округу Данилюком О. О., про державну реєстрацію права власності на виробничий будинок (зерносклад 2), загальною площею 697,4 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , ( [ADDRESS] ); -припинити за [PERSON] ( [ADDRESS] ) право власності на виробничий будинок (зерносклад 2), загальною площею 697,4 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; -закрити розділ Державного реєстру речових прав за № 2638635326040 про об`єкт речових прав: виробничий будинок (зерносклад 2), загальною площею 697,4 кв.м., за адресою: [ADDRESS] ; -стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Як підставу\~позову зазначила, що 14.09.2021 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Слобода» та Більшівцівської селищної ради про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно-зерносклад № 2, загальною площею 697,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . У вказаному позові розглядалось питання щодо набуття у власність [PERSON] майна (зерносклад № 2, загальною площею 697,4 кв.м.), проте частина його, площею 354,1 кв.м., зареєстрована 05.02.2021 державним реєстратором, як об`єкт речових прав-приміщення 1, за нею, [PERSON] , та якому присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Рішенням суду від 15.03.2022 позов [PERSON] задоволено. На підставі рішення суду приватним нотаріусом 22.09.2022 здійснено державну реєстрацію права власності, а 27.09.2022 внесені відомості до реєстру № 47971681 про об`єкт речових прав: виробничий будинок (зерносклад 2), загальною площею 697,4 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Отже, на підставі судового рішення за [PERSON] було зареєстровано право власності на нерухоме майно-зерносклад № 2, загальною площею 697,4 кв.м. Оспорюване рішення призвело до подвійної державної реєстрації речового права, і одночасне існування державної реєстрації кількох прав власності на один і той самий об`єкт нерухомого майна, що суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача, за якою зареєстровано та не припинялось право власності на спірний об`єкт нерухомості. Водночас в розділі «Припинення (Реєстрація переходу прав власності-повне відчуження)» міститься інформація про припинення 09.02.2023 права власності на оспорюваний об`єкт (зерносклад 2). Відомості про припинення були внесені 13.02.2023 приватним нотаріусом Данилюком О. О. Крім цього, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованою 25.10.2023 приватним нотаріусом Данилюком О. О., 09.02.2023 на підставі акту приймання-передачі здійснено реєстрацію переходу права власності об`єкта речових прав-виробничого будинку (зерносклад 2), загальною площею 697,4 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , а 13.02.2023 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким згадане нерухоме майно зареєстровано за фермерським господарством «Мрія Прикарпаття». Згідно з інформаційними довідками реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (оспорюваний зерносклад 2) є одним і тим же,-2638635326040, а отже [PERSON] в лютому 2023 року відчужив оспорюваний зерносклад 2 на користь фермерського господарства «Мрія Прикарпаття». При цьому, засновниками фермерського господарства «Мрія Прикарпаття» є [PERSON] , [PERSON] , керівник: [PERSON] , підписант [PERSON] 27.07.2023 постановою апеляційного суду рішення Галицького районного суду від 15.03.2022 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до ТзОВ «Слобода» та Більшівцівської селищної ради про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно відмовлено в повному обсязі. Вказана постанова набрала законної сили з моменту її прийняття. У зв`язку\~із скасуванням\~постановою апеляційного\~суду \~від 27.07.2023\~рішення Галицького\~районного суду\~від \~15.03.2022,\~реєстрація права\~власності за\~ [PERSON] \~в Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно\~від 22.09.2022\~на об`єкт\~речових прав:\~виробничий будинок\~(зерносклад\~2),\~ загальною площею 697,4 кв.м. є не чинною, а розділ Державного реєстру речових прав про об`єкт\~речових прав:\~ виробничий будинок\~(зерносклад\~2),\~ загальною площею 697,4 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , підлягає закриттю. Позивач вказує, що на її звернення 15.08.2023 відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Зокрема, державний реєстратор відмовив у проведенні реєстраційних дій за її заявою у зв`язку із реєстрацією 09.02.2023 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про припинення та перехід прав власності фермерському господарству «Мрія Прикарпаття» оспорюваного об`єкту житлової нерухомості виробничого будинку (зерносклад 2), загальною площею 697,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Після відкриття розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, внесення відомостей про її власність на нерухоме майно-приміщення №1, площею 354,1 кв. м., до такого розділу, будь-які відомості про інші речові права на суб`єктів цих прав, повинні переноситись до цього ж розділу. На підставі рішення суду від 15.03.2022, із врахуванням присвоєння іншої поштової адреси об`єкту нерухомого майна, що є її власністю, було створено новий розділ нібито на новий об`єкт нерухомого майна, де власником зазначено [PERSON] . Саме в такий розділ надалі було внесено відомості про зміну власника з [PERSON] на фермерське господарство «Мрія Прикарпаття». Таким чином, існує подвійна реєстрація права власності на один і той же об`єкт нерухомості, на її приміщення, площею 354,1 кв.м., оскільки [PERSON] , де-юре вважався власником її майна. У зв`язку із реєстрацією переходу прав власності об`єкта речових прав, яке належало [PERSON] , з 09.02.2023 де-юре власником її майна площею 354,1 кв., стало фермерське господарство «Мрія Прикарпаття», яке також має право відповідно до ст. 317, 318 ЦК України. Зважаючи на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27.07.2023, якою скасовано рішення Галицького районного суду від 15.03.2022, [PERSON] не набув у власність оспорюване майно, як і фермерське господарство «Мрія Прикарпаття». Позивач також вказує, що вона відкрито володіє та користується нерухомим майном, приміщенням № 1, площею 354,1 кв. м., яке зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно не вибуло із її володіння та зареєстроване за нею. Крім того [PERSON] , який у вересні 2022 зареєстрував права на оспорюване майно, є власником та представляє інтереси фермерського господарства «Мрія Прикарпаття», було достеменно відомо, що оспорюваним майном він не володів та не міг отримати його за рішенням суду за набувальною давністю, а тому набуття фермерським господарством «Мрія Прикарпаття» оспорюваного майна не може вважатись, як набуття такого майна добросовісним набувачем, адже відсутні правові складові для цього. Враховуючи те, що фермерське господарство «Мрія Прикарпаття» є недобросовісним володільцем, а державна реєстрація за ним права власності на вказане майно фактично зберігає за ним повноваження щодо володіння, користування та розпорядження спірним майном, скасування таких прав є належним способом поновлення її порушених прав. Рішення приватного нотаріуса [PERSON] призвело до подвійної державної реєстрації речового права на об`єкт нерухомості, зокрема приміщення № 1, площею 354,1 кв. м., за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2284433426212, та незаконно зареєстрованого на правах власності за Фермерським господарством «Мрія Прикарпаття», як виробничий будинок (зерносклад 2), загальною площею 697,4 кв. м, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2638635326040. Оскільки одночасне існування державної реєстрації кількох прав власності на один і той самий об`єкт нерухомого майна суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, то вказані реєстраційні дії є порушенням чинного законодавства та її інтересів, за яким зареєстровано та не припинялося право власності на спірний об`єкт нерухомості. Тому оспорюванні рішення підлягають скасуванню з одночасним припиненням права власності [PERSON] та Фермерського господарства «Мрія Прикарпаття» на виробничий будинок (зерносклад 2), загальною площею 697,4 кв. м, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2638635326040, із закриттям розділу державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За вказаних обставин представник позивача просив позов задовольнити. Представником [PERSON] , адвокатом Парфаном Т. В., подано зустрічну позовну заяву про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 56476368, прийняте 05.02.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, на підставі якого внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлове приміщення загальною площею 354,1 кв.м., приміщення 1, за адресою: [ADDRESS] . Зазначено, що 05.02.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчаком Р. Р. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлове приміщення загальною площею 354, 1 м. кв. за адресою: приміщення 1, [ADDRESS] . З посиланням на ст. ст. 10, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вважає вказане рішення державного реєстратора прийнятим з порушенням чинного законодавства. Зокрема, рішення про реєстрацію права власності [PERSON] на вказане майно прийнято на підставі довідки, як підстави державної реєстрації, що не входить до переліку документів, перелічених в пунктах 1-14 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Окрім того, в порушення ст. 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 5 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» поштова адреса вищевказаному об`єкту була присвоєна не виконавчим органом селищної ради , а одноособово старостою села. Поданий відзив\~на зустрічну\~позовну заяву\~обгрунтовано тим,\~що більшу частину свого життя [PERSON] спільно з чоловіком працювали в підсобному господарстві Бурштинської державної районної електростанції, яке функціонувало на території Кукільницького старостинського округу Більшівцівської територіальної громади. Через фінансово-економічні складнощі на Бурштинській ДРЕС Савка Н. М. та її чоловік впродовж декількох років не отримували заробітної плати, у зв`язку з чим її сім`я тривалий час перебувала без засобів до існування, а основним джерелом доходу було ведення домашнього господарства та матеріальна допомога зі сторони їх зятя [PERSON] . Після звернення [PERSON] на адресу керівництва адміністрації Бурштинської ДРЕС та його погодження, 08.11.2011 колишній керівник підсобного господарства Волинець П. В. в якості компенсації заборгованості по заробітній платі, згідно з накладною передав [PERSON] тваринницьке приміщення, площею 697,4 кв.м., вартість якого складала 67879,13 гривень, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Надалі вказане приміщення [PERSON] передала у спільне користування зятю [PERSON] . Через деякий час до останнього звернувся [PERSON] з проханням надати йому можливість використовувати частини цього приміщення, на що отримав згоду за погодженням власниці. На цей час приміщення фактично поділене на дві окремі частини, з відповідно облаштованими окремими заїздами. Комісією Кукільницького старостинського округу Більшівцівської селищної ради здійснено виїзд на місце розташування оспорюваного нерухомого майна, за результатами якого встановлено, що нежитлове приміщення загальною площею 697,4 кв.м., що зареєстроване 09.02.2023 державним реєстратором під реєстраційним номером 2638635326040 за фермерським господарством «Мрія Прикарпаття», і якому присвоєно поштову адресу: с. Кукільники, вул. Лобановського, 2, Більшівцівської територіальної громади, фактично є одним і тим самим приміщенням, частина якого площею 354,1 кв.м. належить [PERSON] , та присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Таким чином, 05.02.2021 державний реєстратор виконавчого комітету Яремчанської міської ради прийняв законне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), та законно вчинив запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення загальною площею 354,1 кв.м., приміщення 1, за адресою: [ADDRESS] , яке на цей час розміщене на території Кукільницького старостинського округу, та до 08.11.2011 перебувало на балансі підсобного господарства Бурштинської державної районної електростанції. Вважає, що [PERSON] та фермерським господарством «Мрія Прикарпаття» не доведено законність набуття ними права власності на спірне приміщення, а відповідно необгрунтовано та не доведено порушення їх прав та інтересів, у зв`язку з чим відсутні матеріально-правові підстави заявляти про порушення права власності, та відсутні підстави звертатись за захистом цього права, у тому числі шляхом його визнання. Просив у задоволенні зустрічного позову відмовити. За змістом\~відповіді на\~відзив \~на зустрічний\~позов [PERSON] не надала доказів на підтвердження того, що нежитлове (тваринницьке) приміщення в с. Слобода Кукільницька, право власності на яке вона зареєструвала 05.02.2021, до 08.11.2011 знаходилось на балансі підсобного господарства Бурштинської ДРЕС; доказів погодження керівництва Бурштинської ДРЕС на передачу їй у власність спірного приміщення в якості компенсації заборгованості по заробітній платі, а також доказів того, що станом на 08.11.2011 було зареєстроване підсобне господарство Бурштинської ДРЕС, а [PERSON] був його керівником. 31.12.1997 головою Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області підписано розпорядження № 542 «Про суб`єкти підприємництва», яким зареєстровано ТзОВ «Слобода». Цього ж дня розпорядженням голови затверджено Статус ТОВ «Слобода». Відповідно до довідки № 528 від 19.02.1998, виданої Івано-Франківським обласним управлінням статистики видом діяльності товариства є вирощування культур у поєднанні з тваринництвом, керівником товариства є [PERSON] 06.11.2001 відповідно до рішення Галицької районної ради ТзОВ «Слобода» передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 252,7 гектарів землі. 11.12.2001 товариству видано Державний акт на право колективної власності на землю ІІ-ІФ № 000030. 03.04.2012 ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області відкрито провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Слобода» у зв`язку із заборгованістю з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за заявою управління Пенсійного фонду в Галицькому районі. Ухвалою Господарського суду від 26.06.2012 провадження у справі про банкрутство припинено, з підстав, зокрема, «відповідно до рішення вісімнадцятої сесії Галицької районної ради від 06.11.2001, боржнику у справі передано в колективну власність 252,7 га землі. При цьому, п. 3 вказаного рішення вирішено громадянам, які мають право на земельну частку та включені до списку, видати сертифікати на право власності на землю в межах середньої земельної частки. Згідно з державним актом на право колективної власності на землю від 11.12.2001, боржник є власником землі у розмірі 252,7 га. У відповідності до письмових пояснень представника управління Державного комітету України із земельних ресурсів у Галицькому районі від 26.06.2012, вказаний Державний акт на право колективної власності на землю виданий у 2001 році на площу 252,7 га, з яких одні землі, пасовища, сінокоси та інші угіддя в установленому порядку були розпайовані та передані у власність членам трудового колективу, товариства-боржника, а 7,4 га залишились у власності боржника. Також, згідно із витягом з форми 6-зем, наданих 12.06. 2012 управлінням державного комітету із земельних ресурсів в Галицькому районі, за боржником зареєстровано 7,4 га земель. На території господарського двору знаходились нежитлові приміщення, які використовувались товариством «Слобода» в господарській діяльності. Оскільки [PERSON] з 2004 року за домовленістю з керівництвом товариства «Слобода» використовував ряд нежитлових приміщень (в тому числі зерносклад № 2 площею 697, 4 кв. м.) для власної господарської діяльності, керівником товариства було запропоновано йому стати учасником товариства «Слобода», та погасити заборгованість перед Пенсійним фондом і очолити товариство, на що останній погодився. Рішенням загальних зборів засновників ТзОВ «Слобода» від 06.08.2013 затверджено нову редакцію Статуту товариства, відповідно до п. 5.1 якого статутний капітал товариства склав 39430,00 гривень. Згідно з п. 5.2 Статуту внесок [PERSON] становить 76,08 % статутного капіталу, а саме 30000,0 гривень. Всі інші учасники товариства володіють 0,52 % статутного капіталу (205,0 гривень). 07.08.2013 [PERSON] приступив до виконання обов`язків директора ТзОВ «Слобода», про що видав наказ. Незважаючи на те, що нежитлові приміщення, які [PERSON] використовував у власній господарській діяльності не були власністю товариства, а тільки знаходились на земельній ділянці, що належала товариству і були на його балансі, [PERSON] в 2021 році звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Слобода» та Більшівцівської селищної ради про визнання за ним права власності на зерносклад № 2 за давністю користування. Тобто, твердження [PERSON] про те, що 08.11.2011 спірне приміщення перебувало на балансі підсобного господарства Бурштинської ДРЕС, і вона отримала від підсобного господарства тваринницьке приміщення площею 697,4 га в рахунок компенсації за заборговану заробітну плату, не відповідають дійсності. Зазначене [PERSON] спростовується також тим, що станом на 08.11.2011 Бурштинська ДРЕС юридично не існувала, як і підсобне господарство Бурштинської ДРЕС. [PERSON] для реєстрації права власності на нежитловий об`єкт використала документ (накладна № 27 від 08.11.2011), який містить ознаки підробки. Водночас, [PERSON] долучила до матеріалів справи копію рішення виконавчого комітету Більшівцівської селищної ради № 141 від 08.08.2023 «Про присвоєння поштової адреси на нежитлове приміщення», яким виконавчий комітет Більшівцівської селищної ради вирішив присвоїти нежитловому приміщенню № 1, що належить [PERSON] , поштову адресу: [ADDRESS] . Вказане рішення підтверджує, що станом на дату реєстрації права власності на нежитлове приміщення за [PERSON] (05.02.2021), рішення виконавчого комітету селищної ради про присвоєння адреси нежитловим приміщенням [PERSON] не приймалось, а довідка № 374 від 22.09.2020, видана [PERSON] від імені виконавчого комітету Більшівцівської селищної ради в. о. старости Остяком Ю. М. про те, що її нежитлові приміщення знаходяться за адресою: [ADDRESS] містять ознаки складання, внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей. Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ТзОВ «Слобода» зазначив, що підставою для звернення з позовом є ухвалення державним реєстратором виконавчого комітету Яремчанської міської ради за заявою [PERSON] рішення від 05.02.2001 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлове приміщення загальною площею 354,1 кв. м., приміщення 1, за адресою: [ADDRESS] . Даним рішенням порушено право ТзОВ «Слобода» як балансоутримувача об`єкту нерухомого майна, яке на дату вчинення реєстраційних дій знаходилось на балансі ТзОВ «Слобода» і розташоване на земельній ділянці (господарського двору) площею 7,4 га, яка на підставі державного акту на право колективної власності на землю від 11.12.2001, належить ТзОВ «Слобода». Станом на 05.02.2021 зерносклад 2 загальною площею 697,4 кв.м. знаходився за адресою с. Кукільники Івано-Франківського району, та перебував на балансі ТзОВ «Слобода». Просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] .. В судовому\~засіданні представники\~позивача [PERSON] \~в особі\~адвокатів Павліва\~І.\~Р.,\~Білана А.М. підтримали первісний позов, у задоволенні зустрічного просили відмовити та пояснили, що право власності [PERSON] набула на підставі накладної № 27 від 08.11.2011 року та довідки № 374 від 20.09.2020. Проте, жодного доказу про набуття [PERSON] оспорюваного майна на правових підставах, останнім не надано. [PERSON] не мав і не має правових підстав на це майно, а отже у відповідачів відсутнє порушене право, адже воно не є набутим. Представник за\~зустрічним позовом,\~адвокат Парфан\~Т., в судовому засіданні первісний позов не визнав, підтримав зустрічний позов та пояснив, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є безпідставними. Звернення до державного реєстратора та реєстрація права власності за [PERSON] прийняті з порушенням вимог Закону, зокрема, ст.ст.10, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», де в переліку підстав державної реєстрації права власності та інших речових прав відсутня підстава довідка, а саме довідка № 374 від 22.09.2020 року, що слугувала для державного реєстратора правовстановлюючим документом для прийнятя рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлове приміщення загальною площею 354, 1 м. кв, за адресою: приміщення 1, [ADDRESS] . Окрім того, держреєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на підставі документів, які не відповідають вимогам закону та за адресою, яка виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради не присвоювалася. З огляду на викладене, у [PERSON] відсутні правові підстави для набуття цього мана. Приватний нотаріус\~Івано-Франківського\~районного нотаріального\~округу Данилюк\~О.О. в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] не підтримує. Зазначив, що ним було вчинено реєстраційну дію відповідно до вимог чинного законодавства України та на підставі поданої заяви заявником речових прав та долучених до неї документів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Державний реєстратор виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчак Р. Р. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, заслухавши свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статей\~15\~і\~16 ЦК України\~кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~ Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)). Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 923/364/19 та від 16 червня 2020 року у справі № 904/1221/19. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (провадження № 14-317цс19) та інші). Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способо Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Згідно з частиною\~першою\~статті\~316 Цивільного кодексу України (далі -\~ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (частини перша, друга статті\~328 ЦК України). Згідно з пунктом 1 частини\~першої\~статті\~4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~державній реєстрації підлягає право власності. Однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених\~Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Перевірка документів на наявність підстав, зокрема, для прийняття відповідних рішень є одним з етапів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 4 частини першої статті 18 зазначеного Закону). Державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; (пункти 1-2 частини\~третьої\~статті\~10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у редакції, чинній на час здійснення державної реєстрації права власності ). \~ \~ \~ \~Сукупний правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому п. 1 ч. 7\~ст. 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі, якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (далі по тексту - Порядок № 1127), визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Згідно з п. 20 Порядку № 1127 у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту нерухомого майна, об`єкту незавершеного будівництва та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства. Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а вважається лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Досліджуючи обставини існування в особи права власності, суд має передусім встановлювати підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності. Відповідну правову позицію викладено: у постановах ВП ВС: від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17 http://reyestr.court.gov.ua/Review/80854690 від 05.06.2019 у справі № 392/1829/17 http://reyestr.court.gov.ua/Review/82885512 у постанові об`єднаної палати КГС ВС: від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18,у постановах КГС ВС: від 29.08.2019 у справі № 910/10984/18, від 11.06.2020 у справі № 910/10006/19. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності не має. Належним відповідачем у справі, в якій позивачем заявлено вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вилучення з Державного реєстру прав запису про право власності на спірне майно, поновлення запису про право іпотеки на спірне майно, має бути особа, право якої зареєстровано та оспорюється позивачем. Запис щодо реєстрації за позивачем права власності на нерухоме майно на підставі правовстановлювального документа, який згодом скасовано, не свідчить про набуття ним права власності на зазначене майно. Відповідну правову позицію владено в постанові КГС ВС від 20.02.2018 у справі № 917/553/17. \~ \~ \~ \~ Так, щодо первісного позову судом встановлено наступне. Відповідно до рішення Галицького районного суду від 15.03.2022 за [PERSON] визнано право власності на зерносклад № 2 загальною площею 697, 4 кв.м. оціночною вартістю 89000,0 гривень, за адресою: с. Слобода Кукільницька Більшівцівської територіальної громади Івано-Франківської області (а. с. 21-22 т. 1). Ухвалою суду від 09.08.2022 внесено виправлення у рішення суду від 15.03.2022, зазначено: «визнати за [PERSON] право власності на зерносклад № 2, загальною площею 697,4 кв.м, оціночною вартістю 89000,0 гривень, за адресою: с. Кукільники Більшівцівської територіальної громади Івано-Франківської області (а. с. 23 т. 1). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за [PERSON] зареєстрований виробничий будинок (зерносклад № 2) 697,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64937316 від 27.09.2022 приватним нотаріусом Данилюком О. О. (а. с. 26 т. 1). Відповідно до інформації про зміни речового права, номер запису про право власності/довірчої власності: 47971681, реєстрація права власності відбулась 22.09.2022. Відомості внесено до реєстру 27.09.2022 приватним нотаріусом Данилюком О. О. (а. с. 123 т. 1). За змістом акту прийому-передачі нерухомого майна від 09.02.2023, складеним [PERSON] та фермерським господарством «Мрія Прикарпаття», де [PERSON] передав фермерському господарству «Мрія Прикарпаття», зокрема, виробничий будинок (зерносклад № 2) загальною площею 697,4 кв.м, по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2638635326040, що належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого 27.09.2022 державним реєстратором, приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу, номер запису про право власності/довірчої власності: 47971681 від 22.09.2022 (а. с. 141 т. 1). 13.02.2023 приватним нотаріусом Данилюком О. О. внесено відомості до Реєстру про припинення (реєстрація переходу прав власності-повне відчуження). У відомостях про складові частини об`єкта нерухомого майна зазначено: складова частина об`єкта нерухомого майна: склад А, загальна площа 291,6 кв.м., склад Б, загальна площа 223,4 кв.м., споруда, вага, 1, загальна площа 27.8 кв.м. В інформації про зміни об`єкта речових прав зазначено реєстрацію виправлень розділу, зокрема, відомості внесено до Реєстру 27.09.2022 приватним нотаріусом Данилюком О. О., опис виправлень: об`єкт нерухомого майна, виробничий будинок (зерносклад) об`єкт житлової нерухомості. Так змінено на виробничий будинок (зерносклад № 1), об`єкт житлової нерухомості. Ні. (а. с. 27 т. 1). Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав, індексний номер: 322646247, реєстраційний номер: 2638635326040 за фермерським господарством «Мрія Прикарпаття» зареєстроване право власності на виробничий будинок (зерносклад № 2) загальною площею 697,4 кв.м. по [ADDRESS] (а. с. 140 т. 1). Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 27.07.2023 рішення Галицького районного суду від 15.03.2022 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТзОВ «Слобода», Більшівцівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю відмовлено (а. с. 33-37 т. 1). Ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.09.2023 [PERSON] відмовлено у відкритті касаційного провадження (а. с. 39 т. 1). Державним реєстратором Савці Н.М. відмовлено в проведенні реєстраційних дій № 68949548 від 21.08.2023 прав на нерухоме майно у зв`язку із наявними суперечностями між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження (а. с. 40 т. 1), що було підставою звернення позивача до суду. Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно, що узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16). Наказом Міністерства юстиції України залишено без розгляду по суті скаргу [PERSON] від 12.09.2023 на дії державного реєстратора виконкому Яремчанської міської ради Івано-Франківської області Онутчака Р.Р., оскільки її подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням у сфері державної реєстрації прав не порушено (а. с. 80 т. 2). Відповідно до довідки старости Кукільницького старостинського округу Остяка Ю. М. від 03.07.2023 № 13 для виготовлення технічного паспорта на нежитлові приміщення (склади) [PERSON] за довідкою про адресу не звертався. Адресу присвоєно після рішення суду. [PERSON] отримала довідку про місцезнаходження (адресу) нежитлового приміщення від 22.09.2020 № 374, площа приміщення не зазначалась. Всі будівлі, які розміщені на території господарства двору ТзОВ «Свобода» належали Бурштинській ДРЕС, дані будівлі станом на липень 2023 року на балансі не обліковувались. Всі питання по використанню нежитлових приміщень вирішувала Бурштинська ДРЕС. На момент розгляду справи в суді за позовом [PERSON] про визнання права власності на зерносклад № 2 за адресою: с. Кукільники, Івано-Франківської області йому не було відомо, що [PERSON] має намір оформити право власності на цілу будівлю, так як дане приміщення поділене на дві окремі частини і відповідно облаштованими окремими заїздами (а. с. 164 т. 1). Згідно з актом огляду нежитлового приміщення від 12.06.2023, що складався комісією Кукільницького старостинсього округу та депутатами селищної ради на звернення [PERSON] , нежитлове приміщення (колишнє тваринницьке приміщення) площею 697,4 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] , частина якого площею 354,1 кв.м, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить [PERSON] . Це майно, тваринницьке приміщення, площею 697,4 кв.м. [PERSON] отримала в 2011 році, в якості компенсації заборгованості по заробітній платі. 05.02.2021 під час реєстрації права власності на нежитлове приміщення, загальною площею 354,1 кв.м, що належить [PERSON] , присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Водночас, нежитловому приміщенню загальною площею 697,4 кв.м, що зареєстроване 09.02.2023 державним реєстратором за фермерським господарством «Мрія Прикарпаття» присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] , фактично є одним і тим самим приміщенням, частиною якого, площею 354,1 кв.м, користується [PERSON] , а іншою частиною площею 343,3 кв.м, користується [PERSON] (а. с. 57-58 т. 1). В той же час, як встановлено судовим розглядом під час реєстрації права власності на нежитлове приміщення, загальною площею 354,1 кв.м. за [PERSON] , в порушення вимог ст. 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» адреса спірному об`єкту була присвоєна без рішення виконкому, а одноособово старостою села, тобто адреса не була присвоєна у встановленому законом порядку. Суд критично ставиться на долученої до справи стороною відповідача за первісним позовом копії технічного паспорта від 07.11.2018 року, оскільки виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради ухвалено рішення № 189 лише 16 вересня 2022 року, яким присвоєно на виробничий будинок (зерносклад № 2), що належить [PERSON] , поштову адресу: [ADDRESS] . Критично ставиться суд і до довідки та Виписки з балансу № 34 ТОВ «Слобода», виданої 01.11.2021 директором [PERSON] , що на балансі ТОВ «Слобода» перебуває нерухоме майно-зерносклад « 1 загальною площею 515 м2 та зерносклад № 2 площею 697,4 на адресою: Івано-Франківська обьласть, с. Слобода Кукільницька, як такої, що видана заінтересованою особою. Право власності\~вважається набутим\~правомірно,\~якщо інше\~прямо не\~випливає із\~закону або\~незаконність набуття\~права власності\~не встановлена\~судом.\~ Однак\~обставини ,\~які були\~підставою набуття\~відповідачем права\~власності на\~спірне майно\~та підставою\~внесення до\~Державного реєстру\~запису про\~право власності\~на спірне\~майно,\~залишились поза\~увагою державного\~реєстратора.\~Судом з`ясувано\~з достовірністю\~обставини того,\~чи створили\~ці правочини\~правові наслідки\~для їх\~сторін,\~чи набув\~відповідач право\~власності на\~спірне майно\~за цими\~правочинами,\~чи були\~такі правочини\~оспорені та\~визнані недійсними\~в судовому\~порядку.\~ \~Зазначене узгоджується\~ з Постановою ОП КГС ВС від 24.01.2020 № 910/10987/18). Отже,\~акт прийому-передачі\~нерухомого майна\~від 09.02.2023,\~складений [PERSON] \~та фермерським\~господарством «Мрія\~Прикарпаття»,\~де [PERSON] \~передав \~у власність\~фермерському господарству\~«Мрія Прикарпаття»,\~зокрема,\~виробничий будинок\~(зерносклад\~№ 2)\~загальною площею\~697,4\~кв.м,\~по [ADDRESS] не\~є підставою\~для набуття\~права власності. Акт\~лише підтверджує\~фактичне передання\~майна від\~однієї особи\~до іншої,\~що є\~виконанням зобов`язання, але не самим документом для реєстрації права власності. З\~огляду на\~положення ст.\~328\~ЦК України,\~враховуючи скасоване\~ рішення\~Галицького районного\~суду від\~15.03.2022,\~яким за\~ [PERSON] \~визнано право\~власності на\~спірний об`єкт\~нерухомого майна, а отже всі наступні дії, вчинені [PERSON] щодо розпорядження виробничим будинком (зерносклад 2), загальною площею 697,4 кв.м., зокрема й передання до ФГ «Мрія Прикарпаття» є такими,\~що вчинені\~особою,\~яка не\~мала на\~це права,\~ суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] щодо: - скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на виробничий будинок (зерносклад 2), загальною площею 697,4 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] ; -скасування акту приймання-передачі, серія та номер 354-357, виданого 09.02.2023 приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу, який не може слугувати підставою для набуття ФГ «Мрія Прикарпаття» права власності; -скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності № 49218511 від 09.02.2023 на виробничий будинок (зерносклад 2), загальною площею 697,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , за фермерським господарством «Мрія Прикарпаття»; Запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав або про скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Відповідну правову позицію викладено в постановах КГС ВС: від 11.12.2019 у справі № 922/1110/18; від 05.12.2019 у справі № 906/208/19. Крім того, з огляду на викладене вище, суд задовольняє вимоги щодо припинення права власності на виробничий будинок (зерносклад 2) загальною площею 697,4 кв.м. за фермерським господарством «Мрія Прикарпаття», як такі, щодо яких відпали правові підстави для набуття права власності на спірний об`єкт. Водночас суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо припинення права власності за [PERSON] на спірний об`єкт нерухомого майна, щодо яких вирішено постановою апеляційного суду, яким скасовано за [PERSON] право власності на спірний об`єкт, а також щодо вимоги про закриття розділу Держреєстру про об`єкт речових прав площею 697.4 м2, як такий, що не передбачений ст. 16 ЦК України. Щодо зустрічного позову. Судом встановлено, що розпорядженням голови районної державної адміністрації № 542 від 31.12.1997 «Про суб`єкти підприємництва» на підставі заяви [PERSON] зареєстровано товариство з обмеженою відповідальністю «Слобода» (а. с. 212 т. 1). Відповідно до довідки № 528 ТОВ «Слобода» включено в Єдиний Державний реєстр підприємств і організацій України (а. с. 213 т. 1). Наказом № 001/13 від 07.08.2013 [PERSON] прийнято на посаду директора ТОВ «Слобода» з 08.08.2013, покладено обов`язки головного бухгалтера (а. с. 214 т. 1). Ухвалою господарського суду від 26.06.2012 припинено провадження у справі № 5010/366/2012-Б-25/4 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Слобода» (с. Кукільники Галицький район, Івано-Франківська область) (а. с. 215-217 т. 1). Учасником статутного капіталу Статуту ТОВ «Слобода» є [PERSON] (а. с. 218-221 т. 1). Згідно з довідкою директора ТзОВ «Слобода» Савки П. П. від 18.03.2024 станом на 05.02.2021 нерухоме майно, зерносклад № 2 загальною площею 697.4 кв. м., розміщений за адресою с. Кукільники Івано-Франківської області, знаходиться на балансі ТОВ «Слобода» (а. с. 39 т. 2). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що нежитлове приміщення загальною площею 354,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , на праві власності 05.02.2021 зареєстровано за [PERSON] , форма власності приватна Підставою для державної реєстрації стали: довідка, серія та номер: 374, видана 22.09.2020 Більшівцівською селищною радою ОТГ; технічний паспорт:серія та номер: б/н, виданий 30.06.2020 (а. с. 25 т. 1). Отже державна реєстрація права власності на спірний об`єкт за [PERSON] відбулась на підставі довідки № 374 від 22.09.2020 та технічного паспорта б/н від 30.06.2020. Зазначене підтвердили представники [PERSON] в судовому засіданні. Як наведено вище, відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав із заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. При розгляді вимоги про скасування запису про державну реєстрацію права власності, суд перевіряє, в тому числі, факт наявності або відсутності у державного реєстратора законних підстав для внесення записів до Державного реєстру прав на підставі ст.ст. 26, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".Постанова КГС ВС від 07.10.2019 № 914/1870/17). Стаття ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» містить перелік, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності та інших речових прав. Цей перелік є вичерпним і не містить такої підстави для державної реєстрації права власноті як довідка та технічний паспорт. Вони не входять до переліку документів, перелічених в пунктах 1-14 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 56476368, на підставі якого внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлове приміщення загальною площею 354, 1 м. кВ. за адресою: приміщення 1, [ADDRESS] на підставі довідки № 374 від 22.09.2020, прийнято державним реєстратором виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчаком Р. Р. всупереч вимогам ст.ст. 27, 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». \~ \~ \~ \~Довідка та технічний паспорт фіксують технічні характеристики об`єкта, але не підтверджують факт набуття права власності на нього. Реєстрація права власності на підставі лише довідки та техпаспорта є порушенням закону. Таким чином, державна реєстрація права власності на нежитлове приміщення 1, загальною площею 354,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , приміщення відбулася з порушенням порядку, визначеного\~Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Окрім того, відповідно до ст. 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 5 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» адреса присвоюється, змінюється, коригується, анулюється виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. За змістом довідки № 374 від 22.092020, виданої [PERSON] в.о. старости Остяком І. О. від імені виконавчого комітету Більшівцівської селищної ради, «її нежитлові приміщення знаходяться за адресою: [ADDRESS] » (т.1, а.с. 71 на звороті) Натомість, згідно з відповіддю Більшівцівського селищного голови № 569 від 12.06.2023 на адвокатський запит виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради рішення про присвоєння поштової адреси на нежитлове приміщення по [ADDRESS] , приміщення 1, не приймалось (т. 1 а.с. 72). Наведене вище підтвердив свідок [PERSON] , староста Кукільницького старостинського округу з 2010 року, пояснивши, що довідку № 374 від 22.09.2020 видано [PERSON] на підставі написаної нею заяви, де зазначили, що нежитлові приміщення належать їй. Довідку готувала діловод, він лише підписав. Інформацію по виданій довідці не перевіряв. Наголосив, що «ми видаємо довідки зі слів». Також пояснив, що [PERSON] працювала на Бурштинській ТЕС, мала паї, в зв`язку з чим звернулась про видачу довідки, де була підготовлена діловодом і видана [PERSON] . Зі слів останньої, вона викупила паї. Щодо видачі, присвоєння номера (поштової адреси) за функціональними обов`язками відповідає діловод і готує длокументи, він підписує. [PERSON] не зверталась до ТзОВ «Слобода» про присвоєння адреси на нежитлове приміщення. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що він є селищним головою Більшівцівської громади, однак йому не відомо чи може староста, як член виконкому, від імені виконкому видавати довідки. Адреси присвоює виконком, має бути запис в погосподарській книзі. Для присвоєння поштової адреси перевіряють, щоб за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований і чи є документи на право власності. Виконком двічі приймати рішення не може. [PERSON] була видана накладна, що оспорюване майно належить їй. Власником цього приміщення є [PERSON] , однак на це майно є подвійна реєстрація. Свідок [PERSON] ,\~дружина [PERSON] ,\~пояснила, що [PERSON] є її чоловіком. В 2004 році в оспорюваних складах вони тримали зерно. В 2013 році також користувались вказаним складом, провели світло, більше даним приміщенням ніхто не користувався. Вона не є учасником ТОВ «Слобода», є членом товариства «Мрія Прикарпаття». За вказане приміщення її чоловік оплатив борг представнику Бурштинської ДРЕС - Волинцю. В 2013 році її чоловіка було обрано головою господарства, фермерством він займався самостійно. Ій невідомо на підставі яких документів ТОВ «Слобода» використовувало ці приміщення. Свідок [PERSON] пояснила, що у 1992-2000 працювала оператором у ТОВ «Слобода» (в Бурштині, у Волинця). У 2013році на зборах [PERSON] обрали директором, я була секретарем. Суд\~критично ставиться\~до накладної № 27 від 08.11.2011, виданої підсобним господарством Бурштинської ДРЕС, на підставі якої [PERSON] за іі заявою через [PERSON] прийнято тваринницьке приміщення за ціною 6787913 (а. с. 155 т. 1), оскільки така спростовується довідкою ЄДР, за змістом якої з 25.01.2007 року до ЄДР внесено запис про створеннявідокремленого підрозділу «Бурштинська ТЕС АТ ДТЕК Західенерго», тобто Бурштинської ДРЕС на час видачі накладної не існувало. Отже, судом встановлено, що державний реєстратор виконавчого комітету прийняв рішення про державну реєстрацію права на нежитлове приміщення на підставі документів, які не відповідають вимогам закону, за адресою, яка виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради не присвоювалась. Натомість, 16.09.2022 виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради ухвалено рішення № 189, яким присвоїв на виробничий будинок (зерносклад № 2), що належить [PERSON] , поштову адресу: [ADDRESS] . З відповіді селищного голови Більшівцівської селищної ради від 12.06.2023 № 569 вбачається, що рішення про присвоєння поштової адреси на нежитлове приміщення 1, по [ADDRESS] , не приймалось (а. с. 72 т. 1). Рішенням № 189 від 16.09.2022 виконавчого комітету Більшівцівської селищної ради вирішено присвоїти на виробничий будинок (зерносклад № 2), що належить [PERSON] поштову адресу: [ADDRESS] (а. с. 99 т. 1). Рішенням № 141 від 08.08.2023 виконавчого комітету Більшівцівської селищної ради «Про присвоєння поштової адреси на нежитлове приміщення» вирішено присвоїти на нежитлове приміщення 1, що належить [PERSON] поштову адресу: [ADDRESS] (а. с. 159 т. 1). За змістом заяви [PERSON] про присвоєння поштової адреси об`єкту на нерухоме майно, останній просить присвоїти поштову адресу новозбудованому (реконструйованому тощо) об`єкту нерухомого майна на виробничий будинок (зерносклад № 2) по [ADDRESS] (а. с. 179 т. 1). Водночас, рішенням Більшівцівської селищної ради ХІХ сесії VІІІ скликання № 3780 від 25.08.2023 скасовано рішення виконавчого комітету Більшівцівської селищної ради від 16.09.2022 № 189 «Про присвоєння поштової адреси на виробничий будинок», прийняте на підставі заяви [PERSON] про присвоєння поштової адреси на виробничий будинок (зерносклад) [ADDRESS] (а. с. 197 т. 1). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). За ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (допустимість доказів). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Згідно із ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Вищезазначеними процесуальними нормами передбачено, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Враховуючи наведене вище, фактів, які спростовують неправомірність набуття права власності [PERSON] , [PERSON] , ФГ «Мрія Прикарпаття» відповідно до вимог вищевказаних норм закону суд не встановив, а належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного, сторони по справі не надали. У позивачів як за первісним, так і за зустрічним позовами відсутнє порушене право як таке, що не було набуте у правовому полі. Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. При цьому для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав у суді. Проте жоден не представив свого порушеного права за обставинами, які підлягають захисту в суді. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову, то згідно з ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України з [PERSON] та фермерського господарства «Мрія Прикарпаття» необхідно стягнути солідарно на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 2147, 20 грн з кожного. Оскільки судом задоволено зустрічний позов, то з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір, сплачений при подачі позову до суду в розмірі 1073,60 грн, а також з [PERSON] на користь фермерського господарства «Мрія Прикарпаття» судовий збір в розмірі 2684,0 грн.

Outcome: partial