Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

У вересні\~2025\~року [PERSON] звернулася до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 червня 1983 року виконавчим комітетом Микуличинської сільської Ради народних депутатів, актовий запис №19, на тій підставі, що подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя, втрати взаєморозуміння. Подальше спільне життя з відповідачем як подружжя і збереження сім`ї вважає неможливим, а тому на підставі ст.ст. 105, 110 СК України просить шлюб розірвати. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлена належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про проведення розгляду справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши надані позивачем докази на обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований 23 червня 1983 року виконавчим комітетом Микуличинської сільської Ради народних депутатів, про що складений актовий запис №19, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 23 червня 1983 року. Від спільного проживання сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В позовній заяві позивач зазначила, що у неї з відповідачем різні характери та погляди на життя, в тому числі на сімейні відносини. Через це часто виникають непорозуміння, суперечки та сварки, в ході яких вони часто ображали один одного. З часом зникло почуття любові, взаєморозуміння та поваги, зникли спільні інтереси. Останні сім років припинили спільне проживання, проживають окремо. 04.11.2025 року відповідач просив суд відкласти судове засідання для можливого примирення з дружиною. 06.11.2025 року на адресу суду надійшла заява від представника позивачки щодо позиції позивачки по вирішенню спору, зокрема, позивачка заперечує проти надання строку для примирення та наполягає на розірванні шлюбу. З огляду на викладене суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, і подальше його збереження суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь [PERSON] судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved