Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , без згоди батька [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вона та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за місцем проживання відповідача в с. Підлипне м. Конотоп Сумської області. В подальшому вони з [PERSON] розірвали шлюб. В 2015 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та разом з донькою переїхали жити в с. Стіжок Кременецького району Тернопільської області. З моменту їх переїзду і по теперішній час дитина весь час проживає з нею та вітчимом. В 2025 році під час отримання дитині РНОКПП, вона дізналася, що відповідачем без її згоди було знято доньку з місця реєстрації за його місцем проживання. Вона звернулася до центру з надання адміністративних послуг з заявою про реєстрацію місця проживання доньки за адресою: [ADDRESS] , тобто за її місцем реєстрації, але у реєстрації доньки за місцем її проживання та реєстрації їй було відмовлено у зв`язку з не наданням письмової згоди батька на реєстрацію дитини за місцем реєстрації матері. Відповідач впродовж тривалого часу із донькою не спілкується, не бере участі у її вихованні та у добровільному порядку згоди на реєстрацію за місцем проживання матері не надає. Відсутність такої реєстрації суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію їх прав, гарантованих Конституцією та Законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 45). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 44). Третя особа служба у справах дітей Шумської міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 34). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії паспорта № [NUMBER] , виданого 08.11.2023 року органом № 6119, [PERSON] народилася [INFO] в с. Жовтневе Коропського району Чернігівської області (а.с. 4, 5). З копії витягу з реєстру територіальної громади № 2023/009333889 від 14.11.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає в [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в м. Конотоп Сумської області, батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 7). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 25.11.2016 року зареєстрували шлюб у Шумському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 98, після реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала (а.с. 8). Згідно копії довідки № 02-07/287 від 30.09.2025 року Кременецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 1 ім. Галини Гордасевич, [PERSON] , [INFO] , навчається у 9-Б класі вищевказаної школи з першого класу (а.с. 9). З копії довідки про склад сім`ї № 165 від 27.10.2023 року Шумської міської ради Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають в [ADDRESS] (а.с. 10). Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком від 10 до 14 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує стосовно дитини функції опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 19 у разі реєстрації місця проживання (перебування) особи під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) подається заява про реєстрацію місця проживання (перебування) за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Реєстрація місця проживання (перебування) особи, зміна її місця проживання (перебування) може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника, що діє на підставі довіреності, посвідченої у встановленому законом порядку (далі - представник). Ст. 242 ЦК України встановлено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей. У відповідності до положень п. 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. За ч.1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Отже, чинним законодавством передбачено право одного з батьків у разі відсутності згоди іншого вирішити це питання в судовому порядку. Таким чином, декларування місця проживання дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг", або засвідчується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису нотаріуса. У разі якщо місце проживання батьків або інших законних представників дитини зареєстровано/задекларовано за однією адресою, згода іншого з батьків або законних представників не надається. Місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до п. 33 цього Порядку. Згідно до п.п. 32, 33 Порядку № 265, у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти. Подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Однак, відповідач у добровільному порядку згоди на реєстрацію дитини за місцем проживання матері не надає Таким чином, за відсутності письмової згоди батька на реєстрацію, позивач позбавлена можливості зареєструвати місце проживання доньки за адресою свого місця проживання. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 року у справі «М.С. проти України», заява №2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07.12.2006 року, заява №31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. З урахуванням наведеного, виходячи з пріоритету інтересів дитини та її найкращого забезпечення, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що рішення про надання згоди на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька за місцем проживання матері буде ефективним способом захисту прав дитини. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання дитини, за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить інтересам неповнолітньої дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved