Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

В грудні 2024р. [PERSON] звернувся із заявою про встановлення факту його перебування на утриманні батька [PERSON] . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] . Заявник разом зі своїми батьками проживав за адресою: [ADDRESS] . Батько заявника - [PERSON] помер [INFO] .. Мати заявника [PERSON] померла у 2019р.. 12 червня 2021р. заявник одружився із [PERSON] та почав проживати разом з дружиною та батьком однією сім`єю. Заявник стверджує, що він ніде не працював, а тому про сина (заявника у справі) постійно піклувався його батько, в тому числі забезпечував його матеріально. В свою чергу заявник здійснював догляд за помешканням, займався домашніми господарством. 28 липня 2023р. заявник отримав сповіщення №5493, в якому зазначалося, що його батько головний сержант [PERSON] , [INFO] , старший стрілець - оператор стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини [NUMBER] , призваний на військову службу [INFO] 7 березня 2022р., героїчно загинув [INFO] в районі населеного пункту Новомихайлівка Донецької області під час захисту Вітчизни, внаслідок обстрілу військами російської федерації позиції підрозділу. Смерть настала від отримання поранень, несумісних з життям. Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресію російської федерації, вбачається, що батько заявника [PERSON] в період з 17 грудня 2022р. по [INFO] брав участь у цих діях в районі Донецької області, населений пункт Солодке , населений пункт Новомихайлівка. Заявник звертає увагу суду, що причина смерті також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №5440 від 29 липня 2023р., витягом з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 15-го листопада 2023р. №43333 та довідкою про причину смерті від 29 липня 2023р.. Звертаючись до суду з даною заявою, заявник стверджує, що на момент смерті свого батька він був повнолітнім, одруженим, проте продовжував перебувати на утриманні батька, оскільки не міг знайти роботу і не мав доходу. Вказував, що під час проживання однією сім`єю заявник та його батько вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири, купували предмети домашнього побуту. Після смерті батька заявник прийняв спадщину. Факт перебування на утриманні померлого батька заявник доводить також виписку з рахунку його дружини [PERSON] , відповідно до якої у період з 2 березня 2022р. по 24 липня 2023р. [PERSON] здійснював регулярні перекази на ім`я своєї невістки через додаток Приват 24. Заявник зазначив, що після смерті батька, саме він займався організацією поховання батька, уклав договір з ритуальної службою. Звертаючись до суду з даною заявою, у якій заявник просить встановити факт його перебування на утриманні батька, який загинув, заявник [PERSON] зазначив, що метою звернення до суду є необхідність оформлення та отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Заявник вказував, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця. При цьому, члени сім`ї та батьки загиблого військовослужбовця визначаються відповідно до вимог Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Одноразова грошова допомога у зв`язку з загибеллю військовослужбовця призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого військовослужбовця. Посилаючись на те, що одноразова допомога вже призначена заінтересованими особам - батькам загиблого [PERSON] та [PERSON] , а також посилаючись на те, що у позасудовому порядку заявник не може встановити факт його перебування на утриманні батька, який загинув, заявник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, у якій просив встановити факт, що він є членом сім`ї свого батька [PERSON] , який загинув [INFO] в районі населеного пункту Новомихайлівка Донецької області, а також встановити факт перебування [PERSON] на утриманні загиблого [PERSON] , який загинув [INFO] .. Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 3 січня 2025р. було відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 20 лютого 2025р. за клопотанням представника Міністерства оборони України до участі у даній справі було залучено в якості заінтересованих осіб [PERSON] та [INFO] . [PERSON] була залучена заінтересованою особою, зважаючи на те, що загиблий перераховував грошові кошти на картковий рахунок своєї невістки [PERSON] . Київський міський центр комплектування та соціальної підтримки був залучений до участі у даній справі як заінтересована особа, зважаючи на те, що [INFO] є структурним підрозділом [INFO] . Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] 17 лютого 2025р. звернулися до Подільського районного суду міста Києва із заявами, в яких просили справу розглядати без їхньої участі, не заперечували проти встановлення факту перебування онука на утриманні [PERSON] , який загинув, посилаючись на те, що онук ніде не працював і перебував у свого батька, сина заінтересованих осіб, на повному утриманні. 27 березня 2025р. від [INFO] надійшли пояснення по справі. Доводи пояснень зводились до того, що заявник не довів відсутність інших осіб, які можуть претендувати на виплату частини одноразової грошової допомоги, відтак не довів відсутність спору у даній справі. Крім того, встановлення даного факту може впливати на спадкові права та обов`язки інших осіб. Попри це, заявник не надав підтвердження відсутності спадкоємців у [PERSON] , який загинув. 31 березня 2025р. від представника заявника - адвоката Гук Альони Юріївни надійшло клопотання про долучення доказів по справі. Зокрема, було долучено довідку, видану [PERSON] , про те, що він дійсно працює в Громадські організації «Фонд соціальної адаптації» на посаді консультанта з 26 лютого 2024р. по теперішній час. Представник заявника зазначала, що до цієї дати заявник не мав будь-яких доходів та перебував на утриманні свого батька. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 1 квітня 2025р. з [INFO] було витребувано копії усіх документів (заяв, відповідей, запитів, довідок) за зверненням [PERSON] щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю його батька [PERSON] ; з [INFO] було витребувано копію справи щодо виплати одноразової грошової допомоги [PERSON] та [PERSON] у зв`язку із загибеллю їхнього сина [PERSON] . 20 квітня 2025р. від Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення заінтересовані особи. Міністерство оборони України зазначає, що згідно з протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум від 20 травня 2024р. за результатами розгляду поданих документів було прийнято рішення про призначення (виплату) одноразової грошової допомоги батьку загиблого [PERSON] - [PERSON] та матері [PERSON] . В разі, якщо заявник претендує на отримання допомоги, то відповідно до абзацу 2 пункту 14 постанови №975 мала б місце ситуація, за якої, якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого, то питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку. Міністерство оборони України звертало увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи про те, що заявником ініціювалося питання розподілу суми одноразової грошової допомоги між ним та його бабою та дідом. Міністерство оборони України стверджувало, що заявник був повнолітнім на момент смерті свого батька та не мав інвалідності, а відтак, не міг бути утриманцем свого батька. Крім того, звертали увагу суду на те, що відповідно до листа [INFO] від 13 лютого 2024р., який було скеровано на ім`я заявника, йому було повідомлено, що останнім подано неповний пакет документів для призначення (виплати) одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим заявнику було рекомендовано особисто прибути до вказаного територіального центру та надати оригінали документів, які визначені Порядком і умовами призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних сил України в період дії воєнного стану. Втім, станом на день надання письмових пояснень, заявником проігноровані рекомендації [INFO] , необхідні документи для призначення виплати одноразової грошової допомоги так надані і не були. Міністерство оборони України стверджує, що на підставі листа-доповіді [INFO] про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за одноразовою грошовою допомогою, заявник [PERSON] відмовився подавати документи стосовно розгляду питання щодо призначення (виплати) одноразової грошової допомоги. Міністерство оборони України також звертало увагу суду на те, що заявник [PERSON] в червні 2021р. уклав шлюб, а відтак, відповідно до вимог Сімейного кодексу України саме дружина, а не батько, повинна була утримувати свого чоловіка. Крім того, як зазначило Міністерство оборони України, у загиблого також була дочка, втім про її існування у заяві про встановлення факту перебування на утриманні не зазначається. В подальшому Міністерство оборони України просило справу розглядати без участі їхнього представника. 7 травня 2025р. від представника заявника надійшло клопотання про долучення доказів по справі, а саме, долучено відомість з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період лютий 2022 -липень 2023р., відповідно до якої, дохід за цей період заявника становив 100,41 грн. 9 травня 2025р. з [INFO] надійшли документи, що витребовувалися. Зокрема, долучено лист на ім`я [PERSON] про необхідність особистої явки до ТЦК та надання оригіналів документів та написання заяви особисто щодо призначення одноразової грошової допомоги, а також долучено копію заяви, з якою заявник звертався до ТЦК щодо призначення йому одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю батька. 12 травня 2025р. з [INFO] надійшли документи, які витребовувалися ухвалою від 1 квітня 2025р.. Зокрема, надано лист щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги батькам [PERSON] , копії заяв [PERSON] та [PERSON] щодо виплати їм одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина, витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України, яким прийняте рішення про виплату 10 000 000 грн. у рівних частках кожному, що становить 2/3 частини від 15 млн. грн. одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022р. №168. В подальшому [INFO] просив справу розглядати без участі їхнього представника. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025р. було витребувано з [INFO] інформацію про направлення заяви [PERSON] від 23 липня 2025р. з додатками, яка була направлена засобами поштового зв`язку 31 липня 2025р. на адресу [INFO] до компетентних органів для призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька [PERSON] , а також витребувано з Міністерства оборони України інформацію про результати розгляду заяви [PERSON] щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю його батька [PERSON] . 23 вересня 2025р. з Міністерства оборони України надійшов лист, у якому повідомлено, що станом на 15 вересня 2025р. документи та заява [PERSON] про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю [PERSON] до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України не надходила, відповідне рішення комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплати одноразової грошової допомоги не приймалося. Одночасно Міністерство оборони України надало копії документів, які надійшли до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України з [INFO] . 7 жовтня 2025р. від представника заявника надійшли письмові пояснення по справі, згідно яких заявник та його представник стверджують про те, що [INFO] не мав повноважень розглядати заяву [PERSON] щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька, адже такі повноваження належать обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки. Вважають, що Подільський ТЦК вийшов за межі наданих повноважень, оскільки своїми діями фактично не прийняв документи від заявника всупереч Порядку, повідомивши про неможливість здійснити нарахування та виплату одноразової допомоги у зв`язку з наданням неповного комплекту документів. До додаткових пояснень представник заявника долучила копію листа [INFO] від 20 серпня 2025р., згідно якого [PERSON] повідомлено про те, що за результатами опрацювання пакету документів заява про призначення одноразової допомоги не може бути розглянута, у зв`язку з наданням неповного пакету документів, передбачених наказом «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі смерті військовослужбовців Збройних сил України в період дії воєнного стану». Для з`ясування всіх обставин [PERSON] запропоновано з`явитися до Подільського ТЦК з оригіналами документів для написання заяви особисто. 13 жовтня 2025р. з [INFO] надійшов лист від 15 вересня 2025р., згідно якого повідомлено, що від [PERSON] надійшла заява про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька від 5 серпня 2025р., на яку було надано офіційну відповідь від 20 серпня 2025р. Листом повідомлено, що повний пакет документів від військової частини [NUMBER] згідно Постанови Кабінету Міністрів №168 від 28 лютого 2022р. для подачі заяви до Департаменту соціальної політики на виплату одноразової грошової допомоги та пенсії по втраті годувальника, був направлений до [INFO] , так як там перебувають батьки загиблого. У зв`язку з чим, у подальшому всі справи веде саме [INFO] . У судовому засіданні 1 грудня 2025 р. заявник та його представник вимоги заяви підтримали, просили її задовольнити в повному обсязі. Інші учасники провадження у судове засідання не з`явилися, від них надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 19.07.1995, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно відомостей з Реєстру територіальної громади заявник [PERSON] та його батьки [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . [INFO] мати заявника [PERSON] померла, що доводиться копією Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 17 січня 2019р.. 12 червня 2021р. заявник [PERSON] одружився та дружина [PERSON] , як зазначено у заяві, почала проживати однією сім`єю з чоловіком - заявником по справі та його батьком [PERSON] . 7 березня 2022р. [PERSON] було призвано на військову службу [INFO] . Згідно наказу командира Військової частини [NUMBER] №239 від 17 грудня 2022р. [PERSON] зарахований у розпорядження Військової частини [NUMBER] №239 головним сержантом. Відповідно до Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресію російської федерації, вбачається, що батько заявника [PERSON] в період з 17 грудня 2022р. по [INFO] брав участь у цих діях в районі Донецької області, населений пункт Солодке, населений пункт Новомихайлівка. 28 липня 2023р. [INFO] складено на ім`я заявника [PERSON] сповіщення №5493, в якому зазначалося, що його батько головний сержант [PERSON] , [INFO] , старший стрілець - оператор стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини [NUMBER] , призваний на військову службу [INFO] 7 березня 2022р., героїчно загинув [INFO] в районі населеного пункту Новомихайлівка Донецької області під час захисту Вітчизни, внаслідок обстрілу військами російської федерації позиції підрозділу. Смерть настала від отримання поранень, несумісних з життям. Причина смерті також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №5440 від 29 липня 2023р., витягом з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 15 листопада 2023р. №43333 та довідкою про причину смерті від 29 липня 2023р.. 05 лютого 2024 р. до [INFO] із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина звернулася мати [PERSON] - [PERSON] (т.1, а.с. 170). У заяві мати загиблого повідомила, що окрім неї на виплату одноразової допомоги претендує її чоловік [PERSON] . 05 лютого 2024 р. до [INFO] із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина [PERSON] звернувся його батько [PERSON] (т.1, а.с. 169). У заяві батько загиблого повідомив, що окрім нього на виплату одноразової допомоги претендує його дружина [PERSON] . Одночасно із подачею заяви про призначення та виплату одноразової допомоги батьками загиблого подано згоду на збір та обробку персональних даних (т. 1, а.с.171). Встановлено, що заявник по справі [PERSON] - син загиблого, заяву на виплату одноразової грошової допомоги направив на адресу [INFO] засобами поштового зв`язку «Укрпошта». Така заява була зареєстрована за №349-м від 05.02.2024 р.(т. 1, а.с.196). Як повідомив Міністерству оборони України (Управління військової юстиції) [INFO] , заява на виплату одноразової грошової допомоги від [PERSON] не була задоволена, у зв`язку з наданням неповного пакету документів, про що було повідомлено [PERSON] засобами поштового зв`язку листом від 13 лютого 2024р.. (т. 1, а.с.172). Так з листа від 13 лютого 2024р. [INFO] на ім`я [PERSON] вбачається, що [INFO] повідомив [PERSON] про те, що його заява не може бути задоволена у зв`язку з наданням неповного пакету документів, передбаченого наказом №45 від 25.01.2023 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі смерті військовослужбовців Збройних сил України в період дії воєнного стану». [PERSON] запропоновано особисто з`явитися до кабінету №6 за адресою: [ADDRESS] з оригіналами документів для написання заяви особисто (т. 1, а. с. 195). [INFO] було складено висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого - [PERSON] та [PERSON] . У Доповіді про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за одноразовою грошовою допомогою, значиться батьки загиблого. В графі «дружина» значиться, що така померла до дати загибелі [PERSON] , в графі «Син [PERSON] » значиться, що останній відмовився подавати заяву, наполягання та нотаріально завірену заяву про відмову від виплати (т.1, а.с. 163). На вимогу Міністерства оборони України листом від 5 лютого 2024р. [INFO] повідомив, що син загиблого - [PERSON] відмовився надавати заяву на призначення йому одноразової допомоги, а також не подав нотаріально завірену заяву про відмову від виплати (т.1, а.с. 162). Головне Управління соціальної підтримки Міністерства оборони України листом від 21 лютого 2025р. повідомило, що за результатами опрацювання особової справи щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, членами сім`ї загиблого військовослужбовця значяться мати [PERSON] та батько [PERSON] . Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення про призначення їм одноразової грошової допомоги в розмірі 2/3 частин 15 000 000 грн., в сумі 10 млн. грн. у рівних частках кожному (протокольне рішення комісії від 17 травня 2024р. №108/168) (т.2, а.с.60). Вже під час провадження у справі, 23 липня 2025р. [PERSON] подав на адресу [INFO] заяву про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю батька, долучивши документи, перелік яких встановлений Порядком (т.2, а.с. 10-17). Листом №03/12391 від 20 серпня 2025 р. [INFO] повідомив [PERSON] про те, що його документи не можуть бути розглянуті у зв`язку з наданням неповного пакету документів. Для з`ясування усіх обставин [PERSON] запропоновано з`явитися до ТЦК в приміщення бібліотеки на прийом громадян, написати заяву особисто та надати оригінали документів (т.2, а.с.81). Листом від 15.09.2025 р. [INFO] повідомив суд, що Військова частина [NUMBER] повний пакет документів на виплату одноразової грошової допомоги та пенсії по втраті годувальника згідно Постанови Кабінету Міністрів №168 від 28 лютого 2022р. для подачі заяви до Департаменту соціальної політики направила до [INFO] , так як там перебувають батьки загиблого. У зв`язку з чим, у подальшому всі справи веде саме [INFO] .( т.2, а.с. 96). Отже, станом на день ухвалення даного рішення, обставини справи склалися таким чином: - заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні батька, який загинув, та стверджує, що таке рішення йому необхідне для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька, посилаючись на те, що такий факт може бути встановлено лише судовим рішенням; - [INFO] , куди двічі засобами поштового зв`язку [PERSON] направляв заяви на виплату йому допомоги, стверджує, що заявник подає неповний пакет документів та не заповнює заяви особисто в приміщенні ТЦК та СП, у зв`язку з чим ТЦК пропонує [PERSON] з`явилися особисто з оригіналами документів; до цього моменту документи [PERSON] не направляє до [INFO] ; - Військова частина [NUMBER] надала повний пакет документів для призначення і виплати одноразової грошової допомоги та пенсії по втраті годувальника згідно Постанови Кабінету Міністрів №168 від 28 лютого 2022р. для подачі заяви до Департаменту соціальної політики; - комісія Міністерства оборони України прийняла рішення про виплату 10 000 000 грн. у рівних частках батькам загиблого, що становить 2/3 частини від 15 млн. грн. одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022р. №168; - доповіді [INFO] про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за грошовою допомогою, зазначено сина загиблого [PERSON] , як такого, який відмовився подавати документи стосовно розгляду питання щодо призначення одноразової грошової допомоги. Станом на 24 лютого 2025р. нерозподілена 1/3 частка одноразової грошової допомоги залишається зарезервованою за сином загиблого військовослужбовця - [PERSON] . Отже, за матеріалами судової справи встановлено, що такі не містять відмови [PERSON] призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу саме у зв`язку з тим, що ним не доведено факту перебування на утриманні [PERSON] , який загинув. Фактично, доводи заінтересованих осіб зводилися виключно до того, що [PERSON] не в повному обсязі та особисто не подавав заяву про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги, як це передбачено «Порядком і умовами призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі смерті військовослужбовців Збройних сил України в період дії воєнного стану», затвердженим наказом №45 від 25.01.2023. Зважаючи на встановлені обставини, суд констатує таке. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частин першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, перебування фізичної особи на утриманні. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб (постанова Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 753/21178/21, провадження № 61-15630св23). У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18, Велика Палата Верховного Суду сформувала такий висновок: «В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів». Аналогічними критеріями керувалась Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18, від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21, провадження № 11-150апп23. У справі, що розглядається, заявник звернувся із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні батька до смерті останнього, оскільки [INFO] відмовив йому у прийнятті документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, посилаючись на необхідність особистої явки. Станом на день ухвалення судового рішення відомостей про те, що [INFO] відмовив заявнику у прийнятті документів як особи, яка не перебувала на утриманні, не має. У цьому аспекті заява [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні є передчасною, адже документи [PERSON] ще не розглядалися по суті. На користь цієї позиції свідчить інформація про те, що 1/3 частина від 15 млн.грн. зарезервована під виплату [PERSON] . Втім, зважаючи на позицію Міністерства оборони України про те, що [PERSON] є повнолітнім та одруженим чоловіком, що виключає можливість його перебування на утриманні батька, суд дає оцінку обставинам справи про те, чи наявні докази перебування [PERSON] на утриманні його батька, який загинув. Розглядаючи заяви в окремому провадженні, суд на підставі поданих доказів з`ясовує можливість досягнення тієї мети, яку перед собою ставить заявник, у разі подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Питання про те, чи має юридичне значення той чи інший факт, із заявою про встановлення якого особа звернулася до суду, вирішується залежно від мети його встановлення (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 161/9609/22, провадження № 61-12995сво22.) У пункті 2 Постанови № 168 (у редакції, чинній на час смерті батька заявника) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000,00 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону № 2011-XII, крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Законом України №3515-IX від 09.12.2023 року, зокрема, ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладена у новій редакції. При цьому, ч. 1 ст. 16-1 вказаного Закону встановлено, що у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у п. 4 цієї статті. Разом із тим, відповідно до ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у відповідних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Даний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22.10.2020 року у справі №210/343/19, від 22.05.2019 року у справі №520/6518/17, від 27.06.2018 року у справі №210/2422/16-ц. Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Відповідно до частини першої статті 31 Закону № 2262-ХІІ члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. У конкретній справі заявником не надано суду переконливих доказів того, що він перебував на повному утриманні померлого військовослужбовця [PERSON] .. Матеріали справи містять відомості про систематичні перекази [PERSON] грошових коштів своїй невістці [PERSON] (т.1, а.с. 33-46), втім, не містять жодного доказу про утримання заявника. Сама по собі та обставина, що заявник [PERSON] не мав офіційних доходів у період 2019-2021, 2024 рр. (а.с. 31-32) не свідчить про те, що його утримувачем був саме батько. Також суд не виключає вірогідність отримання неофіційних доходів. Зважаючи на відсутність доказів про те, що доходи [PERSON] або одержання від нього допомоги, були для [PERSON] постійним і основним джерелом засобів до існування, суд дійшов висновку про відмову у встановленні факту перебування на утриманні батька. Таких висновків суду не спростовують доводи представника заявника про те, що [INFO] не мав права не розглядати документи [PERSON] , зважаючи на те, що питання призначення допомоги належить до виключної компетенції обласних ТЦК, оскільки в межах даної справи суд розглядає питання виключно щодо перебування чи неперебування на утриманні батька та не дає оцінку правомірності чи неправлмірності дій ТЦК.

Outcome: dismissed