Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати зареєстрований 27.12.2016 Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаської області шлюб, про що складено актовий запис №91. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що однією сім`єю сторони разом не проживають тривалий час. Спільного господарства не ведуть. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги. Відтак подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення між сторонами не можливе. Розривати в добровільному порядку шлюб дружина не бажає. Постановленою 22.09.2025 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі і призначений її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло. Дослідивши докази у справі, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстрований 27.12.2016 Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаської області, про що складено актовий запис № 91. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, їх шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку з чим позивач наполягає на його розірванні. Від шлюбу дітей немає. Про наявність спору щодо спільного майна подружжя ніхто із сторін не заявляв. Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що згоди позивача на продовження шлюбу із відповідачем немає, він наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач заперечень проти задоволення позову до суду не надіслала. Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам, як подружжя, за відсутності згоди обох на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач є особою із інвалідністю ІІ групи, від сплати судового збору звільнений на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню із відповідача в дохід держави. Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь держави судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач [PERSON] звільнена від сплати судового збору згідно положень ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved