Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У червні 2025 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , на свою користь заборгованість за договором позики № 1933985 від 12 квітня 2021 року в розмірі - 16 940 грн. 00 коп., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі - 2 422 грн. 40 коп., та витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі - 3 500 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12 квітня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 1933985, за яким останній отримав кредит на суму 5 000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, зі сплатою процентної ставки у розмірі 1,99 % на день. Даний договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на електрону адресу - ([INFO]) відповідача. Умови договірних зобов`язання позивач виконав, перерахувавши суму кредиту на картковий рахунок відповідача, вказаний у договорі. Натомість позивач порушив умови договору, суму позики не повернув, відсотки за користування позикою не сплатив у передбачені договором строки. 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу, № 2610 від 26.10.2021 за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до боржників, зокрема, й до [PERSON] за договором позики № 1933985 від 12.04.2021. 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 1933985 від 12.04.2021, заборгованість якого у загальному розмірі становить 16 940 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. - борг за основою сумою боргу, 11 940,00 грн. - борг за відсотками. З наведених підстав, посилаючись на невиконання [PERSON] умов договірних зобов`язань, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» просило стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 1933985 від 12 квітня 2021 року у загальному розмірі 16 940 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн. 00 коп. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. 18 липня 2025 року на адресу відповідача направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі. У визначений в ухвалі про відкриття провадження строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням ( викликом ) сторін. Згідно з частиною восьмою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положенням статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом Судом встановлено, що 12 квітня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 1933985, за яким остання отримала кредит на суму 5 000 грн., строком на 30 днів, зі сплатою процентної ставки у розмірі 1,99 % на день. Відповідно до п. 2.3 договору визначено знижену процентну ставку у розмірі 1,99 % на день, яка застосовується у відповідності до умов Програми лояльності), процентну ставку за понадстрокове користування позикою (її частиною) - 2,70 % за день. Відповідно до Довідки про ідентифікацію, [PERSON] уклала вищевказаний договір позики в електронному вигляді шляхом підписання одноразовим ідентифікатором «pGsuxpf7m8», направленим на електронну адресу відповідача ([INFO]) Згідно Довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» № КД-000025804/ТНПП від 05.05.2025, 22 липня 2021 року відповідачу [PERSON] перераховано суму позики у розмірі 5 000 грн. на картку № [NUMBER] , номер котрої також міститься в договорі. Судом встановлено, що 26 жовтня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2610, за умовами якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрах заборгованостей. Відповідно до Реєстру прав вимог № 4 до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право вимоги до [PERSON] за договором позики № 1933985 від 12 квітня 2021, загальна заборгованість якого складає 16 940,00 грн. 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу №030423-ФК, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 1933985 від 12.04.2021, заборгованість якого у загальному розмірі становить 16 940 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. - борг за основою сумою боргу, 11 940,00 грн. - борг за відсотками. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] належним чином та у повному обсязі договірні зобов`язання не виконала, внаслідок чого в неї утворилася заборгованість у загальному розмірі 16 940 грн. 00 коп., що складається з: 5 000 грн. - боргу за основою сумою боргу, 11 940,00 грн. - боргу за відсотками. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] уклала вищезазначений договір, за умовами якого отримала грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі. Таким чином, вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону відповідача. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вищевказаний договір позики № 1933985 від 12.04.2021 прирівнюється до укладеного у письмовій формі. За приписами статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З огляду на викладене, дослідивши наявні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем [PERSON] сума заборгованості за договором позики № 1933985 від 12.04.2021 не сплачена, жодних заперечень щодо заявлених вимог відповідачем не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, задоволення у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 16 940,00 грн. Щодо судових витрат Відповідно до платіжної інструкції № 579936013.1 від 18.06.2025, при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Крім того, позивачу відповідно до Договору № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року надавалася правова допомога адвокатом Ткаченко Ю.О. Згідно Витягу з Акту № 13-П від 16.05.2025 приймання-передачі надання правничої допомоги за вищевказаним договором, вартість наданих послуг становить 3 500 грн. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 3 500 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved