Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту № 73115632 від 28.02.2025 у розмірі 17159,40 грн, а також судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 28.02.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання коштів у кредит №73115632, на виконання умов якого позивач надав позичальнику/відповідачу грошові кошти у сумі 9000,00 грн, строком на 30 днів, із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.1 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого кредиту. У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. 29.03.2025 між позикодавцем та позичальником/відповідачем за ініціативою останнього в електронній формі укладено Додаткову угоду №14579516 до Договору позики №73115632, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів (до 28.04.2025), та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,1% на 1%. Позивач на виконання умов кредитного договору №73115632 від 28.02.2025 року виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 9000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Враховуючи викладені вище умови Договору кредиту №73115632 від 28.02.2025 і додаткової угоди, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають - 270 грн, заборгованість останнього за договором кредиту складає 17 159,40 грн, зокрема: 8730,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2889,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 1350,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 4190,40 грн. - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування. Відтак, у зв`язку з порушеннями взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 17159,40 грн. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 21 жовтня 2025 року представником відповідача, адвокатом Рекушем О.Р. подано до суду відзив на позов, в якому адвокат вказує, що відповідач позовні вимоги визнає частково. 28.02.2025 між ТОВ Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено кредитний договір №73115632, на виконання умов якого позивач передав відповідачу у власність грошові кошти в сумі 9000 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок. 29.03.2025 між позикодавцем та позичальником укладено Додаткову угоду № 14579516 до Договору позики №73115632, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів (до 28.04.2025 року) та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,1% на 1%. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №73115632 від 28.02.2025 на день подачі позову до суду заборгованість відповідача [PERSON] не погашена та надалі складає 17159,40 грн. Встановлено, що строк кредитування відповідно до кредитного договору та додаткової угоди до нього складає 60 днів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідач не погоджується з нарахуванням процентів поза межами строку кредитування. Сторона відповідача, вважає, що майнові права позивача підлягають захисту, а таму позов підлягає до часткового задоволення. Разом з тим, необґрунтованими та неспівмірними є витрати на правничу допомогу, наведені в акті про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 19.02.2025, оскільки вказані виграти не відповідають критерію реальності таких та розумності їхнього розміру. Зважаючи на складність справи, обсяг наданої правової допомоги, вони не вимагали від адвоката значних зусиль та часу, тому представник вважає, що обґрунтованим є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. 03 листопада 2025 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача з АТ КБ «ПриватБанк» витребувано наступну інформацію: про належність [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 28 лютого 2025 року до 03 березня 2025 року. 14 листопада 2025 року до суду через систему «Електронний суд» представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» подано відповідь на відзив, у якій представник позивача вказує, що доводи сторони відповідача, на думку позивача, не заслуговую на увагу, з огляду на наступне. Щодо нарахування процентів за договором позики №73115632 від 28.02.2025 року. Умовами договору про надання коштів у кредит №73115632 від 28.02.2025 встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 9000,00 грн строком на 30 днів, із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.100 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1350,00 грн). Згідно п. 2.3. Договору у випадку укладення додаткової угоди про зміну строку (визначеного п.п. 2.2.2. п. 2.2. Договору) розрахунок денної процентної ставки здійснюється станом на день внесення таких змін до Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Зазначена у Договорі процентна ставка може бути змінена виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін. Згідно п. 7.1. позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим Договором (пролонгація) на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку кредитування відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку кредитування обираються позичальником самостійно під час ініціювання укладення додаткової угоди про продовження строку кредитування та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами, а також відображаються позичальнику в особистому кабінеті. За ініціативою відповідача, між позикодавцем та позичальником/відповідачем було укладено Додаткову угоду № 14579516 від 29.03.2025 до Договору позики № 73115632 - строк кредитування продовжено на 30 днів, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,100% на 1%. Всі додаткові договори було підписано електронними підписами позичальника, що відтворені шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, які були надіслані на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - vshvydkuj@gmail.com (довідка про ідентифікацію міститься в матеріалах справи). Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок кредиту, виходячи із строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за Договором (пункт 2.5 цього Договору). Згідно п.п. 11.1.2. Договору позичальник до моменту підписання Договору вивчив умови Договору та Правила надання коштів та банківських металів у кредит, що розміщені на веб-сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі - Правила), а його зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Позичальник підтверджує, що Договір уклався ним без нав`язування, відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація, надана кредитодавцем, є зрозумілою та достатньою для прийняття усвідомленого рішення. Позичальник отримав від кредитодавця та ознайомився з детальним розписом орієнтовної загальної вартості кредиту, з урахуванням процентної ставки, п.п. 11.1.9. Договору, в результаті чого, за ініціативою відповідача, строк кредитування було збільшено до 60 днів та з 29.03.2025 року було змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,100% на 1%, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1350,00 грн). Узагальнюючи умови укладеного Договору у сукупності з Додатковою угодою до Договору позики №73115632, які є невід`ємною частиною Договору, констатує, що, отримавши суму 9 000,00 грн позики від ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», [PERSON] ініціював продовження строку кредитування до 60 днів та погодив збільшення денної процентної ставки до 1%, а тому проценти розраховано за базовою процентною ставкою 1%, починаючи з 29.03.2025 (включно), замість 0,100% в порядку умов, визначених Договором позики №73115632. Окрім викладеного вище, частинами першою - третьою статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Таким чином, договором встановлена фіксована процентна ставка, яка може бути зменшена лише у разі належного виконання позичальником/відповідачем умов Договору позики, у зв`язку із чим на момент укладання договору позикодавцем зазначена орієнтовна загальна вартість з розрахунку, що позичальник/відповідач погасить заборгованість в строки які сам зазначив при укладанні договору. Зазначає, що відповідач/представник відповідача доказів на підтвердження або спростування позовних вимог позивача до відзиву не долучив (контррозрахунок тощо), а тому відзив ґрунтується на припущеннях та зводиться до незгоди з доказами позивача та їх оцінки, тоді як оцінка доказів є виключною компетенцією суду. З огляду на викладене просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 24 листопада 2025 року до Бучацького районного суду Тернопільської області АТ КБ «ПриватБанк», на виконання ухвали суду від 03 листопада 2025 року, надано запитувану інформацію. У судове засідання представник ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Ткаченко Ю.О. не з`явилася, однак згідно поданої заяви просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач та його представник відповідача, адвокат Рекуш О.Р. в судове засідання не прибули, згідно поданого відзиву адвокат просить справу розглядати у відсутності сторони відповідача. Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 28.02.2025 уклали договір надання грошових коштів у кредит № 73115632, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 9000,00 гривень строком на 30 днів до 29.03.2025, проценти за користування кредитом 0,100 % (фіксована), комісія за надання кредиту 15 % від суми наданого кредиту, що складає 1350,00 грн. Сторони погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту, яка є додатком №1 до договору, та відповідно до якої проценти за весь строк користування кредитом становлять 270,00 грн, комісія 1350,00 грн. Договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 53008 28.02.2025 15:03, який був надісланий на його електронну пошту 28.02.2025 о 15:03. Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 21.08.2025 КД-000044457/ТНПП, товариство підтвердило прийняття до виконання та завершення платіжної операції від 28.02.2025 на суму 9000,00 грн на карту [PERSON] із номером [NUMBER] . Як вбачається з наданої на виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» інформації № 20.1.0.0.0/7-251110/58815-БТ від 19.11.2025, на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). До інформації долучено виписку за договором б/н за період з 28.02.2025 - 03.03.2025, відповідно до якої кредитні кошти в сумі 9000,00 грн були перераховані відповідачу 28.02.2025 на платіжну картку № [NUMBER] . 29.03.2025 між ТОВ Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №14579516 до Договору про надання коштів у кредит №73115632, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів (до 28.04.2025), та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,1% на 1%. Сторони погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту, яка є додатком №1 до договору, та відповідно до якої проценти за весь строк користування кредитом становлять 2889,00 грн, комісія 1350,00 грн. Договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 66282 29.03.2025 23:28, який був надісланий на його електронну пошту 29.03.2025 о 23:28. Відповідно до розрахунку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 73115632 становить 17159,40 грн, у тому числі 8730,00 грн за тілом кредиту, 2889,00 грн відсотки, 1350,00 грн коміся та 4190,00 грн відсотки за понадстрокове користування. Згідно із частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Враховуючи приписи статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Судом першої інстанції вірно визначено, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19 підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині». Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави (статті 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 28.02.2025 в електронній формі уклали Договір про надання коштів у кредит №73115632 на суму 9000,00 грн. Факт перерахунку позивачем коштів підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 21.08.2025 та інформацією АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-251110/58815-БТ від 19.11.2025, наданою на виконання ухвали суду, яка досліджена судом та не заперечувалася відповідачем. Вирішуючи питання стягнення комісії, суд виходить із такого. Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 06.11.2023 по справі №204/224/21 викладено правові висновки, що оскільки в кредитному договорі не зазначено та не надано доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг Кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які фінансовою установою встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Позивачем за умовами кредитного договору нарахована комісія у розмірі 1350,00 гривень. Разом із тим, у договорі позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням кредиту, що надаються відповідачу та за які встановлена комісія, тому суд вважає, що положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію є нікчемними відповідно до частини першої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відтак, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення комісії слід відмовити. Також, як видно із розрахунку позивача, ним нараховано 4190,40 гривень за понадстрокове користування кредитом. Як встановлено судом, за умовами укладеного між сторонами договору ТОВ ««1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, а після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, та у разі прострочення позичальником грошового зобов`язання позикодавець має право на стягнення грошових коштів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, однак у даній справі таких позовних вимог ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не заявило, а тому вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими процентами поза межами дії кредитного договору задоволенню не підлягають. Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками поза межами дії кредитного договору є безпідставними. Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18). Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню тіло кредиту у сумі 8730,00 грн, та проценти у сумі 2889,00 грн. Таким чином, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованості за Договором надання грошових коштів у кредит № 73115632 від 28 лютого 2025 року в загальній сумі 11619,00 грн. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті № 87937d від 03.10.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Отож, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1640,30 грн (11619,00 х 2422,40 : 17159,00), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Також, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частин 1, 3 ст. 133 та ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн надано копії таких документів: 1) договору про надання правничої допомоги № 20-08/25 від 20.08.2025, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та адвокатом Ткаченко Ю.О.; 2) ордеру серії АХ № 1287255 від 03.09.2025; 3) свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 від 03.04.2018; 4) акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 20.08.2025 року, де під № 185 містяться дані відповідача Швидкий В.М; 5) витягу з акту приймання-передачі №1-МК від 08.09.2025 наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 20-08/25 від 20.08.2025; 6) платіжної інструкції в національній валюті № 89f60f від 18.09.2025, згідно якої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало [PERSON] кошти в сумі 247500,00 грн як оплату правничої допомоги згідно Договору № 20-08/2025 від 20.08.2025 та згідно акту приймання-передачі № 1-МК від 08.09.2025. Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково, а саме 11619,00 грн із заявлених 17159,00 грн, що становить 67,71 %, в силу статті 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 3046,95 (67,71 % від 4500,00) грн судових витрат, пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі наведеного та

Outcome: partial