Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Озерне 2024 звернулося в Новомиргородський районний суд Кіровоградської області із позовом до [PERSON] , третя особа Новомиргородська міська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що відповідач зареєстрований, проте не проживає в кімнаті №52 у належному позивачу будівлі-гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , вже понад двадцяти чотирьох років без поважних причин, однак залишається зареєстрованим в ньому, а це перешкоджає його власнику розпоряджатися на власний розсуд належним йому майном. В судове засідання представник позивача Підлубний В.В. не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, просив суд справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує і просив задовольнити, проти винесення заочного рішення судового рішення не заперечував. Представник третьої особи Новомиргородської міської ради, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням, які розміщені на офіційному веб-сайті Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2025 року, 06.11.2025 року, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надіслав. Отже, за вищевказаних обставин у відповідності до ст. 130 ЦПК України [PERSON] про час та місце розгляду у справі повідомлений належним чином. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України:\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. ТОВ Озерне 2024 є власником будівлі гуртожитку по [ADDRESS] , що підтверджується копією договором купівлі-продажу, посвідчений 03 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Забуранною О.В., зареєстрований у реєстрі за №1384, придбало у Мале підприємство ГАФСА нерухоме майно, а саме будівлю-гуртожиток, що розташована за адресою по [ADDRESS] загальною площею 4297,3 кв.м. Право власності на вищевказану будівлю гуртожиток зареєстровано 03.10.2024р. у Державному реєстрі речових прав, що підтверджується копією Витягу із ДРРП, з датою формування витягу - 03.10.2024р., індексним номером 397776305, реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 3014511935060, номером відомостей про речове право 56957721. Згідно з актом обстеження, що складений 09 квітня 2025 рок, депутатом Новомиргородської міської ради Лучко О.Ю. за участю свідків, [PERSON] та [PERSON] , в ході обстеження будівлі колишнього гуртожитку шахти [INFO] за адресою по [ADDRESS] було встановлено, що з кінця 2000 року і по 09 квітня 2025 року ніхто не проживає і не проживав, відповідно [PERSON] не проживає у будівлі-гуртожитку за адресою по [ADDRESS] починаючи з кінця 2000 року і по 09 квітня 2025 року. Згідно довідки Новомиргородської міської ради Кіровоградської області від 23.09.2025 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 19.07.2000 року по теперішній час. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.72 Житлового КодексуУкраїни\~визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.150 Житлового кодексу України\~та ст.383 Цивільного кодексу України\~власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2\~статті 405 ЦК України\~визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Таким чином, відповідач втратив право на користування житловим будинком, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідач таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved