Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Представник\~позивача [PERSON] \~звернувся\~до\~суду з\~позовною\~заявою\~інтересах [PERSON] \~до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третя\~особа:\~Виконавчий\~комітет Тернівської\~міської\~ради\~Дніпропетровської області,\~про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням.\~Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що позивач\~є наймачем\~квартири,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Окрім позивача\~за зазначеною\~адресою зареєстровані\~невідомі йому\~особи [PERSON] \~та [PERSON] .\~Відповідачі багато\~років в\~квартирі не\~проживають,\~добровільно залишили\~місце проживання,\~витрат по\~комунальних послугах\~ та\~квартплаті не\~несли,\~їх особистих\~речей в\~квартирі немає,\~місце фактичного\~проживання відповідачів\~не відоме.\~Виконавчий комітет\~Тернівської міської\~ради вирішив\~переоформити фінансово-ліцевий\~рахунок на\~позивача,\~у зв`язку\~з тим,\~що головний\~квартиронаймач мати\~позивача [PERSON] \~померла.\~Згідно з\~довідкою №\~344\~від 17.02.2025\~року про\~фактичне місце\~проживання виданою\~відділом реєстрації\~місця проживання\~фізичних осіб\~виконавчого комітету\~Тернівської міської\~ради Дніпропетровської\~області,\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~фактично проживає\~з 2012\~року по\~теперішній час\~тільки позивач.\~Відповідачі за\~місцем реєстрації\~не проживають,\~добровільно знятись\~з місця\~реєстрації відмовляються.\~Позивач несе\~неправомірні витрати\~за комунальні\~послуги за\~відповідачів,\~які останніми\~не відшкодовуються. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, проте позивач та представник позивача надали суду письмові заяви про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно з довідкою про переоформлення особових рахунків жилої площі № 364 від 09.11.2011 року виконавчий комітет Тернівської міської ради вирішив переоформити фінансово-особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] на [PERSON] , у зв`язку з тим, що головний квартиронаймач мати позивача [PERSON] померла. Відповідно до листа №345 від 17 лютого 2025 року відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, [PERSON] було відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання відповідачів у зв`язку з тим, що житло за адресою: [ADDRESS] , знаходиться у комунальній власності та всі, хто зареєстровані в даному житлі є піднаймачами і мають спільне право на користування цим майном. Отже, квартира [ADDRESS] є не приватизована, тобто перебуває у комунальній власності. Відповідно до довідки №680 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, наданої відділом реєстрації\~місяця проживання\~фізичних осіб\~виконавчого комітету\~Тернівської міської\~ради,за\~адресою: в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою про фактичне проживання № 344 від 17.02.2025 року виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, за адресою: [ADDRESS] фактично проживає з 2012 року по теперішній час [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою про фактичне проживання № 1600 від 15.07.2025 року виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, за адресою: [ADDRESS] фактично не проживають в період з 2012 року по теперішній час [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали суду від 25 вересня 2025 року Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано відповідь про відсутність відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянами України [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам,\~які потребують\~соціального захисту,\~житло надається\~державою та\~органами місцевого\~самоврядування безоплатно\~або за\~доступну для\~них плату\~відповідно до\~закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі\~статтею 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Частиною четвертою\~статті 9\~\~ЖК України\~ передбачено,\~що ніхто\~не може\~бути виселений\~із займаного\~жилого приміщення\~або обмежений\~у праві\~користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві» (рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року). Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення Європейського суду з прав людини у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2008 року пункт 50, «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач\~або члени\~його сім`ї\~були відсутні\~з поважних\~причин понад\~шість місяців,\~цей строк\~за заявою\~відсутнього може\~бути продовжено\~наймодавцем,\~а в\~разі спору\~-\~судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: призову на\~строкову військову\~службу або\~направлення на\~альтернативну (невійськову)\~службу,\~а також\~призову офіцерів\~із запасу\~на військову\~службу на\~строк до\~трьох років\~-\~протягом усього\~періоду проходження\~зазначеної військової\~служби;\~призову на\~військову службу\~під час\~мобілізації,\~на особливий\~період,\~на військову\~службу за\~призовом осіб\~із числа\~резервістів в\~особливий період\~-\~протягом усього\~періоду проходження\~військової служби,\~а якщо\~під час\~її проходження\~вони отримали\~поранення,\~інше ушкодження\~здоров`я та\~перебувають на\~лікуванні в\~закладах охорони\~здоров`я або\~потрапили в\~полон чи\~визнані безвісно\~відсутніми -\~на строк\~до дня,\~наступного за\~днем їх\~взяття на\~військовий облік\~у відповідних\~територіальних центрах\~комплектування та\~соціальної підтримки,\~Центральному управлінні\~або регіональних\~органах Служби\~безпеки України,\~відповідному підрозділі\~Служби зовнішньої\~розвідки України\~після звільнення\~з військової\~служби після\~закінчення ними\~лікування в\~закладах охорони\~здоров`я,\~незалежно від\~строку лікування,\~повернення з\~полону,\~скасування рішення\~суду про\~визнання особи\~безвісно відсутньою\~чи ухвалення\~судом рішення\~про оголошення\~особи померлою; тимчасового\~виїзду з\~постійного місця\~проживання за\~умовами і\~характером роботи\~або у\~зв`язку\~з навчанням\~(учні,\~студенти,\~стажисти,\~аспіранти тощо),\~у тому\~числі за\~кордоном,\~-\~протягом усього\~часу виконання\~цієї роботи\~або навчання; влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з\~будинку,\~квартири (їх\~частини)\~вибула дитина\~(діти)\~і членів\~її (їх)\~сім`ї\~не залишилося,\~це житло\~може бути\~надано за\~договором оренди\~іншому громадянину\~до закінчення\~строку перебування\~дитини (дітей)\~у дитячому\~закладі або\~до досягнення\~нею (ними)\~повноліття і\~повернення від\~родичів,\~опікуна чи\~піклувальника,\~в окремих\~випадках -\~до закінчення\~навчання в\~загальноосвітніх навчальних\~закладах усіх\~типів і\~форм власності,\~у тому\~числі для\~громадян,\~які потребують\~соціальної допомоги\~та соціальної\~реабілітації,\~а також\~в професійно-технічних\~чи вищих\~навчальних закладах\~або до\~закінчення строку\~служби у\~Збройних Силах\~України та\~інших військових\~формуваннях; виїзду\~у зв`язку\~з виконанням\~обов`язків\~опікуна чи\~піклувальника,\~наданням батькам-вихователям\~житлового будинку\~або багатокімнатної\~квартири для\~створення дитячого\~будинку сімейного\~типу -\~протягом усього\~часу виконання\~таких обов`язків; влаштування\~непрацездатних осіб,\~у тому\~числі дітей\~з інвалідністю,\~у будинку-інтернаті\~та іншій\~установі соціальної\~допомоги -\~протягом усього\~часу перебування\~в них; виїзду\~для лікування\~в лікувально-профілактичному\~закладі -\~протягом усього\~часу перебування\~в ньому; взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідно до законодавства України може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк. Європейський суд з прав людини вказує, що «втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла» (KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE, № 30856/03, § 41, ЄСПЛ, від 02 грудня 2010 року). «Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві…» (KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE, № 30856/03, § 42, ЄСПЛ, від 02 грудня 2010 року). Відповідно до\~статті 72 ЖК України \~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 листопада 2018 року у справі № 760/13113/14-ц зроблено висновок по застосуванню статей\~71,\~72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені\~статтею 71 ЖК Української РСР\~строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач не довів. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~не мешкають більше шести місяців саме без поважних причин за адресою своєї реєстрації та жодного разу не з`являлися протягом цього строку за адресою своєї реєстрації, вибули на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, набули право власності або право постійного користування іншим житлом, позивачем не надано, хоча це є його процесуальним обов`язком. При цьому, клопотань про допит свідків, які можуть підтвердити дані обставини, стороною позивача не заявлено. На підставі зазначеного суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог представнику позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет\~Тернівської міської\~ради Дніпропетровської\~області про визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням. У зв`язку з відмовою представнику позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] в задоволенні позовних вимог судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню не підлягає. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed