Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» - Рудзей Ю.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №229328 від 26.05.2021 у розмірі 23 770 (двадцять три тисячі сімсот сімдесят) гривень та стягнення з відповідача на користь позивача судового збору 2422.40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.05.2021 між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та [PERSON] , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи в електронній формі, було укладено договір позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 229328. Згідно з умовами договору позивач надав позичальнику кредит в розмірі 5 000 грн. на умовах строковості, поворотності та оплатності, зі стандартною процентною ставкою 1,5% в день, комісією, що складає 3,0%, на термін до 09.06.2021р. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за договором, та має заборгованість в розмірі 23770 грн, з яких: 5000 грн заборгованість за позикою; 18770 грн, заборгованість по процентам та комісії за користування позикою. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищевказану заборгованість, витрати по сплаті судового збору, а також витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 10 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибула, хоча був належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, відзив на позов не подавала, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що 26.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії №229328 в електронній формі. Відповідно до положень Договору позики Позикодавець надає Позичальнику позику, а Позичальник зобов`язується повернути позику та грошову винагороду за користування позикою у відповідності до умов Договору, в національній грошовій одиниці України - гривні, в сумі та строк встановлений цим Договором. Грошові кошти у позику за цим Договором надаються на умовах невідновлювальної кредитної лінії. Грошові кошти у позику за цим Договором надаються окремими траншами (п.п.1.1, 1.2, 1.3 Договору). Сторони домовились, що за цим Договором позикодавець надає, а позичальник отримує перший Транш на наступних умовах: сума позики 5000 грн; плата за користування позиком за Траншем №1 встановлюється у вигляді фіксованих процентів та складає 1,1 % в день від початкового розміру позики за Траншем №1 відповідно до п.1.5.1 Договору; строк повернення позики за траншем №1 - 09 червня 2021р. (п.1.5 Договору). Нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Плата за користування позикою за цим Договором встановлюється у вигляді процентів та складає 3% в день від загального розміру невідновлювальною кредитної лінії відповідно (п.1.7 Договору). Згідно п.2.1.3 Договору, у разі порушення строку повернення позики за кожним окремим траншем, встановленого цим Договором та всіма додатковими угодами до нього, Позикодавець має право отримувати плату за користування позикою відповідно до вимог п.1.7 цього Договору. 10.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Договору позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії №229328, згідно якої сторони вирішили: внести наступні зміни до Договору: Пункт «1.5.3 Статті 1 «Предмет договору» викласти в наступній редакції: «1.5.3 строк повернення позики за Траншем №1 (термін платежу) 24 червня 2021 року.»; Скасувати Графік платежів до Договору позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії №229328 від 26 травня 2021 року та викласти його в новій редакції з урахуванням змін та вимог, що викладені в п.1 цієї Додаткової угоди. Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим, його заборгованість за Договором позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії №229328 від 26.05.2021 року складає 23770 грн, з яких: 5000 грн - заборгованість за позикою; 18770 грн - заборгованість по процентам за користування позикою, які нараховано позивачем за період з 26.05.2021р. по 01.08.2025р. Вказані обставини підтверджуються: Договором позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії №229328 від 26.05.2021 року; Додатковою угодою №1 до Договору позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії №229328 від 10.06.2021 року; Паспортом позики; розрахунком заборгованості; Договором №04/08-17-ПК від 04.08.2017 року про надання послуг з переказу грошових коштів; листом ТОВ ФК «ЕЛАЄНС» від 01.08.2025 року № 229328. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629\~ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст.\~625\~ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із вказаних вище норм права, досліджених в судовому засіданні письмових доказів вказаної цивільної справи можна дійти висновку, що сторони погодили умови кредитування. Кредитний договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» та [PERSON] був укладений у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.ст.6, 207, 627-628, ч. 2 ст.639 ЦК України. Відповідач належним чином свої зобов`язання за Договором позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії №229328 від 26.05.2021року не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складає 23770 грн, з яких: 5000 грн - заборгованість за позикою; 18770 грн - заборгованість по процентам за користування позикою, які нараховано позивачем за період з 26.05.2021р. по 01.08.2025р. При цьому слід зазначити, що проценти за користування кредитними коштами нараховано позивачем згідно умов Договору. Належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання умов Договору та спростування розміру заборгованості за ним, відповідачем суду не надано. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» заборгованість за кредитним договором №229328 від 26.05.2021 року в розмірі 23770 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 4 ст.\~137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представник позивача просить стягнути з відповідача 5000,00 грн витрат на правову допомогу. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, надано: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №001139 від 29.09.2022, видане на ім`я Усенко Михайло Ігорович; ордер №1370094 від 25 листопада 2019 року; договір про надання правової (правничої) допомоги від 09 липня 2025 року; акт наданих послуг №135 від 03.09.2025; детальний опис наданих послуг до акту №135 від 03.09.2025 року за договором про надання правової (правничої) допомоги. Суд враховує, що відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З урахуванням викладеного суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн, які позивач поніс у зв`язку із розглядом даної справи, є доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором на загальну суму 23770 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved