Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

1. Стислий виклад позиції та заперечень сторін Представник ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» Пархомчук С.В. звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» заборгованість за договором № 144664 від 13.08.2020 у розмірі 7800,00 грн, понесені судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2442,40 грн. Представник Пархомчук С.В. 09.06.2025 подав до суду заяву про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 10500,00 грн. 13.08.2020 між ТОВ «Займер» та відповідачем був укладений кредитний договір № 144664. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про вільне волевиявлення відповідача на укладення даного договору. Позикодавець належним чином виконав умови договору, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 1500,00 грн. 28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, у відповідності до умов якого та згідно з додатком № 1 до договору позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у загальному розмірі 7800,00 грн. Станом на день звернення з позовом відповідачем не були виконані умови кредитного договору належним чином. Загальний розмір заборгованості відповідача на день подання позову становить 7800,00 грн, з яких заборгованість за наданим кредитом - 1500,00 грн, заборгованість за процентами - 6300,00 грн. Ухвалою судді від 21.05.2025 позовну заяву прийнято до свого провадження, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Від відповідача, який отримав позовну заяву з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі, не надходило відзиву на позовну заяву та/або заяв (клопотань). 2. Встановлені судом обставини з посиланням на докази. Відхилені судом докази В силу вимог частини 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями частини 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частин 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Судом прийнято долучені до позовної заяви письмові докази. 13.08.2020 між ТОВ «Займер» в особі директора Кривець В.В. та відповідачем шляхом підписання одноразовим ідентифікатором укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 144664 з додатком - графіком розрахунків та орієнтовною сукупною вартістю кредиту (роздруківка паперових копій договору та додатку на а/с 6-8). Відповідно до умов договору сума наданого відповідачу кредиту складає 1500,00 грн на строк 14 днів (пункти 1.1-1.2 договору). За користування кредитом клієнт сплачує товаристу 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.3). Положеннями пунктів 2.1-2.4 кредитного договору визначено повернення кредиту та сплата процентів, що здійснюються згідно з графіком розрахунків. Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Відповідачем підписано одноразовим ідентифікатором електронний договір, 13.08.2020 отримано відомості одноразового іденитфікатора на визначений номер телефону оператора мобільного зв`язку (довідка про ідентифікацію, а/с 10). Факт виконання своїх зобов`язань ТОВ «Займер» перед відповідачем, отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 1500,00 грн від кредитора ТОВ «Займер» підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 25.02.2025, зі змісту якої слідує, що 13.08.2020 на платіжну картку № [NUMBER] , опис операції - видача кредиту № 144664, перераховано 1500,00 грн (копія, а/с 9). З виписки з особового рахунку за кредитним договором-розрахунку заборгованості за договором № 144664, складеного позивачем, без дати, вбачається, що відповідачу 13.08.2020 ТОВ «Займер» видало кредит у розмірі 1500,00 грн, нараховано заборгованість за процентами в розмірі 6300,00 грн. Загальна сума заборгованості відповідача включає несплачені наданий кредит, проценти за користування кредитом, що в загальному розмірі становить 7800,00 грн (копія, а/с 12). Суд звертає увагу позивача на нарахування відповідачу заборгованості за процентами за користування кредитом з 27.08.2020 на підставі п. 2.3 в загальному розмірі 5880,00 грн, проте положення п. 2.3 щодо нарахування процентів до дня повного погашення заборгованості не узгоджуються з п. 1.2 та п. 2.1, якими визначено строк дії договору, строк кредитування - 14 днів, який слід обчислювати з дати надання кредиту 13.08.2020 до 26.08.2020. Означені докази суд вважає допустимими, належними та достовірними. Як вбачається із даного розрахунку заборгованості, відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та інших зобов`язань не виконав. 28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, у відповідності до умов якого та згідно з додатком № 1 до договору позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у загальному розмірі 7800,00 грн, про що свідчить відповідний договір з додатками у вигляді витягу з реєстру боржників (копії, а/с 13-17). Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. 3. Норми права та судова практика, застосовані судом. Загальний висновок у справі. Мотиви, з яких виходив суд; мотиви незастосування норм, на які посилались сторони Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» наведені у статті 530 ЦК України, згідно з приписами частини першої цієї статті, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Як неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх постановах висунення кредитодавцем вимоги достроково повернути кредитні кошти та відсотки за користування кредитом по своїй юридичній природі є зміною, визначеного у договорі строку, на який надався кредит (строку кредитування). Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Строк кредитного договору є його істотною умовою, оскільки саме протягом цього строку сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до умов договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частини 1, 2 ст. 631 ЦК України). Визначена позивачем заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 13.01.2025 у загальному розмірі 7800,00 грн перевірена судом, частково відповідає фактичним обставинам справи та умовам договору. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 1920,00 грн, з яких заборгованість відповідача перед позивачем у зв`язку з неповерненням наданого кредиту становить 1500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом становить 420,00 грн за період з 13.08.2020 до 26.08.2020 у межах строку кредитного договору. 4. Розподіл судових витрат Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволених вимог відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в розмірі 586,17 грн (2422,40 грн х 24%). За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представник позивача в поданій до суду заяві просив стягнути із відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 10500,00 грн. Як вбачається з положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями частин 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На обґрунтування вимог про стягнення витрат на правову допомогу під час розгляду справи було надано належним чином засвідчені копії довіреності від 30.12.2024, виданої керівником позивача адвокату Пархомчуку С.В.; акта про отримання правової допомоги від 26.05.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» та адвокатом Пархомчуком С.В., з розрахунком вартості послуг у розмірі 10500,00 грн; рахунку № 26.05.2025-23 від 26.05.2025, платіжної інструкції № 39071 від 26.05.2025 про оплату 10500,00 грн позивачем [PERSON] витрат за правничу допомогу згідно рахунку 26.05.2025-23 від 26.05.2025. Суд дійшов висновку, що пропорційним складності даній категорії справ, обсягу здійсненої правової роботи, розумним та достатнім є відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

Outcome: partial