Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У жовтні 2025 до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла вказана цивільна справа. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.02.2022 між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] було укладено договір № 2746420637-618744 про надання коштів у позику. Відповідно до умов даного договору ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит на наступних умовах: сума кредиту становить 7000 грн., початковий строк кредитування становить 14 днів, дисконтна відсоткова ставка становить 0,01% на добу за початковий строк кредитування, базова процентна ставка становить 2,2% на добу за продовжений строк користування кредитом. ТОВ «Кошельок» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит та перерахувало грошові кошти на картковий рахунок, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, в зв`язку з чим, станом на 24.10.2025 утворилась заборгованість в сумі 20 869,80 грн. з яких: 7000 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 13 869,80 грн заборгованість за відсотками за користування позикою. З урахуванням наведеного позивач просить стягнути на свою користь з відповідача зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові зазначив про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання судової повістки, заяв про відкладання судового засідання не надала, поважності причини неявки суд не повідомила. За таких обставин, відповідно до вимог ст.\~280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. \~Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Судом встановлено, що 17.02.202217.02.2022 між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2746420637-618744. Відповідно до умов даного договору ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит в сумі 7000 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором (п.1.1. Договору). Проценти за користування кредитом: 9,80 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.4.2. Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.4.3. Договору). Дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк лояльного періоду. (п.1.4.3.1.) Відповідно до п. 2.1. Договору кредит надається строком на 14 днів, початком якого є дата підписання Договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок Кредитодавця. Кредит надається Позичальнику, згідно його заявки, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказании? Позичальником у заявці (п.2.4 Договору). Згідно п.9.3. Договору невід`ємною частиною та додатком до цього Договору є «Правила надання позики на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальність «Кошельок». Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариства, текст якого знаходиться на сайті кредитодавця. На виконання зазначених вимог відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор 1305 для підписання кредитного договору № 2746420637-618744 від 17.02.2022. До договору позивачем також долучено правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок» в редакції від 19.08.2021; паспорт споживчого кредиту до Договору № 2746420637-618744 від 17.02.2022, де вказана інформація про кредитодавця, кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію, інші важливі правові аспекти; Додаток №1 до Договору про надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 2746420637-618744 від 17.02.2022, де зазначено дата видачі кредиту 17.02.2022, дата платежу 02.03.2022, кількість днів у розрахунковому періоді 14, реальна річна процентна ставка 3,65%, загальна вартість кредиту 7009,80 грн. Згідно повідомлення ЦВ ПАТ «МТБ БАНК» № 09/605-09/207 від 15.09.2025 та повідомлення XPAY Group LLC, підтверджується отримання відповідачем 17.02.2022 о 09:42 год. грошових коштів в сумі 7000 грн. Відповідно до інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-251111/66858-БТ від 19.11.2025 видно, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , номер якої збігається з номером, який [PERSON] надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Кошельок», а також згідно виписки про рух коштів за картковим рахунком на номер рахунку за цією карткою 17.02.2022 зараховано переказ у сумі 7000 грн. ТОВ «КОШЕЛЬОК» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на її картковий рахунок № [NUMBER] . Пунктом 3.6. кредитного договору, за якими позичальник був попередньо ознайомлений та погодився, встановлено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення початкового періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8. Згідно з п. 3.7. та п. 3.8. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів за ставкою 2,20 % на добу. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за Договором № 2746420637-618744 від 17.02.2022 заборгованість становить 20 869,80 грн, з яких 7000 грн заборгованість за кредитом та 13 869,80 грн заборгованість по відсотках. Доказів на підтвердження визнання зазначеного договору у встановленому законом порядку недійсним, матеріали справи не містять, та відповідачем до суду надано не було. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ч.1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно дост.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст.1054-1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ). Загальні правила щодо форми договору визначено у ст.639 ЦК України, згідно з якою, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді ( статті 205, 207 Кодексу). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 08 серпня 2022 року у справі №234/7298/20. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч.ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч.ч.1, 2ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №243/6552/20, який є обов`язковим для врахування судом відповідно до ч.4ст.263 ЦПК України. Згідно зі ст.ст.526,530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлено, що кредитний договір № 2746420637-618744 від 17.02.2022 підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису - одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] правочину. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідач таких не надав, що в силу положень статей 12,81 ЦПК України, є його процесуальним обов`язком. З огляду на викладене вище, суд вважає доведеним факт підписання [PERSON] електронного договору шляхом використання електронного підпису, відтак укладення договору узгоджується з вимогами статей 6, 627 ЦК України та статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, суд бере до уваги те, що відповідачем не вчинено жодних дій щодо розірвання договору, або визнання його недійсним, відповідач користувалася кредитними коштами, частково оплатила заборгованість по відсотках. Таким чином матеріалами справи підтверджено укладення [PERSON] кредитного договору № 2746420637-618744 від 17.02.2022. Разом з\~цим,\~відповідач свого\~зобов`язання\~за кредитним\~договором № 2746420637-618744 від 17.02.2022 не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Кошельок». Доказів повернення кредитних коштів в повному обсязі матеріали справи не містять, відповідачем протилежного не доведено. З урахуванням\~викладеного суд\~вважає,\~що позовні\~вимоги про\~стягнення з\~відповідача заборгованості\~за договором\~кредиту № 2746420637-618744 від 17.02.2022 у розмірі 20 869,80 грн з них 7000 грн заборгованість за сумою позики та 13 869,80 грн заборгованість за процентами слід задовольнити. Окрім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду; на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, у розмірі 10000 грн. Відповідно до частин 1 та 3\~статті 133 ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, було надано до суду договір про надання правничої допомоги від 12.02.2025 укладений між Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» та ТОВ «Кошельок»; додаток до Договору про надання правової допомоги від 12.02.2025 укладений 11.08.2025, в якому зазначено перелік послуг, що входять до складу правової допомоги: оформлення документів щодо надання правничої допомоги; збір та аналіз доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи та платіжних реквізитів для сплати судового збору; складання позовної заяви; формування додатків до позовної заяви; відправка позову стороні, до суду, формування матеріалів адвокатського досьє по справі; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність серії ДН №5506 від 29.05.2019 видане Гурському Г.Ю. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що надані позивачем документи підтверджують, що витрати на професійну правничу допомогу були фактичними і неминучими, а їхній розмір є обґрунтованим, а тому вказані витрати підлягають стягненню з відповідачки в повному обсязі в розмірі 10000 гривень. На підставі викладено,

Outcome: approved