Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

26 серпня 2025 року Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої вказала, що у неї разом із Відповідачем [PERSON] є спільна дитина [PERSON] ( [INFO] ). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.09.2022 року по справі № 521/9556/21 з Відповідача були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно. На теперішній час неповнолітня дитина [PERSON] вступила до Фахового коледжу Міжнародного гуманітарного університету та навчається у ньому з вересня 2025 року і до досягнення повноліття. Завдяки навчанню в фаховому коледжі її дитина зможе здійснити вступ до університету за спеціальністю «Правознавство» на вищий курс. Тому у Позивача виникли додаткові витрати на навчання дитини у розмірі 45850 грн., що не пов`язані з її харчуванням, проживанням, забезпеченням засобами гігієни тощо, половину з яких у розмірі 22 925 грн. вона просить стягнути з Відповідача. Ухвалою суду від 22.09.2025 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. У судовому засіданні представник Позивача [PERSON] підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні надав письмові пояснення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на низький рівень доходів Відповідача та на наявність на утриманні Відповідача інших неповнолітніх дітей. Після надання пояснень, учасники справи з дозволу суду покинули залу судового засідання, продовжено розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі не надали ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається Позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Суд, заслухавши думку представників, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у Позивача та Відповідача народилася спільна дитина [PERSON] . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.09.2022 року по справі № 521/9556/21, залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 22.11.2022 року з Відповідача були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно. Згідно наданого до справи Договору про надання освітніх послуг № К9-035-1к від 30.07.2025 року, підписаного між Позивачем та Міжнародним гуманітарним університетом, неповнолітня дитина [PERSON] розпочала навчання на 1 курсі Фахового коледжу Міжнародного гуманітарного університету за спеціальністю «К9 Правоохоронна діяльність» з метою отримати ступінь вищої освіти «фаховий молодший бакалавр». Згідно пункту 1.4 строк дії вказаного договору становить: з 01.09.2025р. по 30.06.2028р. Пунктом 3.3 зазначеного Договору передбачено, що вартість навчання складає: 36\~900 грн. за 1 рік навчання (2025/2026); 41\~900 грн. за 2 рік навчання (2026/2027); 41\~900 грн. за 3 рік навчання (2027/2028). За наданими Позивачем банківськими квитанціями нею було здійснено повну оплату першого року навчання дитини, а саме: 18450 грн згідно квитанції АТ «Комерційний банк «ПриватБанк» №\~0.0.4432970909.1 від 29.06.2025р.; 18450 грн згідно квитанції АТ «Комерційний банк «ПриватБанк» № 0.0.4598505643.1 від 23.10.2025р. Тобто Позивач самостійно оплатив загальну суму контракту першого року навчання дитини у розмірі 36\~900 грн., половину якої (18\~450 грн.) він просить стягнути із Відповідача. Також Позивачем для забезпечення навчання дитини у коледжі було придбано комплект спеціального форменого одягу для навчання, вартість якого складає 8950 грн. Склад та вартість такого форменого одягу підтверджується Рахунком-фактурою ФОП [PERSON] та квитанцією АТ «Комерційний банк «ПриватБанк» № 2.207906091.1 від 09.07.2025р. на суму 8950 грн., фотографіями доданими до матеріалів справи. Тобто Позивач самостійно оплатив комплект спеціального форменого одягу для навчання дитини у розмірі 8950 грн., половину якої (4475 грн.) він просить стягнути із Відповідача. Згідно пункту 2.5.2 Договору про надання освітніх послуг № К9-035-1к від 30.07.2025 року, підписаного між Позивачем та Міжнародним гуманітарним університетом, Студент зобов`язується неухильно дотримуватись правил внутрішнього розпорядку Виконавця, виконувати вимоги Статуту та внутрішніх актів Виконавця з організації надання освітніх послуг, що передбачає за собою обов`язок відвідування дитиною як студентом занять у коледжі у спеціальному форменому одязі. Таким чином Позивач поніс додаткові витрати на утримання дитини, пов`язані із навчанням дитини у Фаховому коледжі Міжнародного гуманітарного університету у загальному розмірі 45850 грн. (36900 грн. + 8950 грн.) і половина з цих витрат у розмірі 22 925 грн. має бути стягнена з Відповідача. Щодо заперечень Відповідача про низький рівень власних доходів суд зазначає, що питання розвитку дитини не можуть залежати від бажання Відповідача працювати та працевлаштовуватись на роботу. Кожен з батьків повинен брати рівну участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Суд бере до уваги, що Відповідач [PERSON] 14.05.2025р. зареєстрував на себе права власності на побудований житловий будинок площею 142.4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] згідно Інформаційної довідки № 17156883180 від 10.07.2025, сформованої з Реєстру речових прав на нерухоме майно. У рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 23.09.2022 року по справі №\~521/9556/21було встановлено, що у Відповідача на праві власності знаходиться наступне майно: 1. земельна ділянка площею 2,5245 га, кадастровий номер 5120687500:01:002:0341, що розташована за адресою: Одеська обл., Балтський р., с/рада. Пужайківська; 2. земельна ділянка площею 3.199 га, кадастровий номер 5120681500:01:001:0439, що розташована за адресою: Одеська обл., Балтський р., с/рада. Гербинська. 3. земельна ділянка площею 0.03 га, кадастровий номер 5123755800:01:002:3156, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що була куплена ним 14.08.2020 року. 4. автомобіль Mercedes-Benz 123D, 1984 р.в., об`єм двигуна 1971 куб. см. Щодо заперечень Відповідача про наявність у нього на утриманні інших дітей суд звертає увагу на те, що дитиною Відповідача є також [PERSON] ( [INFO] ). [PERSON] ( [INFO] ) є повнолітньою дитиною віком 23 роки та має свого батька [PERSON] . Батьком неповнолітнього [PERSON] ( [INFO] ) є [PERSON] . Питання участі Відповідача у вихованні дітей в іншій сім`ї досліджувались у рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 23.09.2022 року по справі № 521/9556/21. Суд звертає увагу, що виховання та розвиток однієї дитини не може слугувати підставою для обмеження участі батька у вихованні, розвитку та матеріальному забезпеченні іншої дитини. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України (надалі СК України), батьки мають рівні права та обов`язки по догляду за дитиною, незалежно від того були вони у шлюбі між собою чи ні. Також, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утримані у грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину зобов`язаний також брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, навчанням тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат. Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст.185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17. За судовою практикою у Постанові від 1 квітня 2019 року по справі № 545/819/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що витрати, понесені позивачем на навчання дитини в коледжі, та витрати на придбання спортивного інвентарю належать до додаткових витрат, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати пов`язані зі вступом до коледжу, контракт за перший семестр, придбання обов`язкового форменого одягу, що разом становить 45850,00 гривень. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, обстеження, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). З огляду на викладене та відповідно до доказів наданих позивачем до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення додаткових витрат є такою, що підлягає задоволенню, а саме стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених з: сплати контракту у розмірі: 36900/2 = 18450,00 гривень, та форменного одягу у розмірі 8950/2 =4475,00 грн що загалом становить 22925,00 гривень. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення». Таким чином, суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають додаткові витрати в сумі: 45850 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути додаткові витрати в розмірі: 22925,00 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1 211, 20 гривень. На підставі ст. 18, 19, 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року; ст. 9, 48, 51 Конституції України; ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»; ст. 141, 155, 180-182, 191-192 Сімейного кодексу України;

Outcome: approved