Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , в результаті чого відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Спадщину по смерті [PERSON] , прийняла спадкоємець за заповітом, [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався державним нотаріусом Маневицької ДНК Бондарчук Г.В. за № 1329 від 16 липня 1993 року, в якому спадкодавець заповіла усе належне їй майно, позивачу [PERSON] . Спадщину по смерті спадкодавця, прийняла спадкоємець за заповітом, [PERSON] , шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Маневицької ДНК у визначений рішенням Маневицького районного суду від 23 травня 2025 року додатковий строк. Інших спадкоємців,\~ні за\~законом,\~ні за\~заповітом \~немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . Позивач [PERSON] в поданій суду заяві просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Маневицької селищної\~ради Камінь-Каширського\~району Волинської\~областіподав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог позивачавін не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та представника відповідача - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , в результаті чого відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Спадщину по смерті [PERSON] , прийняла спадкоємець за заповітом, [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався державним нотаріусом Маневицької ДНК Бондарчук Г.В. за № 1329 від 16 липня 1993 року, в якому спадкодавець заповіла усе належне їй майно, позивачу [PERSON] . Спадщину по смерті спадкодавця, прийняла спадкоємець за заповітом, [PERSON] , шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Маневицької ДНК у визначений рішенням Маневицького районного суду від 23 травня 2025 року додатковий строк. Інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 травня 2024 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15 лютого 1985 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 жовтня 1978 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 19 вересня 1999 року, копії паспорту громадянина України виданого Маневицьким РВ УМВС України в Волинській області АС 679422 від 19 квітня 2000 року, копії картки платника податків [PERSON] від 03.12.2004, заповіту від імені [PERSON] посвідчувався державним нотаріусом Маневицької ДНК Бондарчук Г.В. за № 1329 від 16 липня 1993 року, довідок виданих виконавчим комітетом Маневицької селищної ради за № 1107 від 20.03.2025, за № 3317 від 16.10.1995, заяви [PERSON] про прийняття спадщини зареєстровано в реєстрі за № 930 від 25 червня 2025 року, актом приймання в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом індивідуального жилого будинку за № 159 від 19 жовтня 1995 року, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівельної індивідуального житлового будинку на праві особистої власності реєстр № 791, рішення виконкому Маневицької селищної ради № 20 від 28 жовтня 1974 року, технічного паспорту реєстраційний номер [NUMBER] , висновку фізичної особи-підприємся [PERSON] про вартість об`єкта оцінки від 11.08.2025, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 832/02-31 від 08 серпня 2025 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який належав [PERSON] , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON] .

Outcome: approved