Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 09.08.2019 року між АТ «Райфайзен Банк» та [PERSON] було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0138/82/91882812, відповідно до якого банк відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 49900 грн. З максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до до умов ккредитного договору становить 500000 гивень. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість у розмірі 66023 грн 02 коп., що складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 66023 грн 02 коп. 20.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників. Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач правом надання відзиву на позов не скористався. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі. Відповідач та/або його представник в судове засідання не з`явилися, про причини не явки суду не повідомили. Причини їх неявки в судове засідання судом визнаються не поважними, оцінюються судом як спосіб затягування розгляду справи і недобросовісне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків, а тому з урахуванням зазначеного, відношення сторін до своїх процесуальних прав та обов`язків і тривалості розгляду справи, суд вважає, що відсутність відповідача не перешкоджає розгляду справи. Отже, суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних матеріалів і доказів. При цьому суд звертає увагу на вимоги\~статті 121 ЦПК України\~про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи. При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Таким чином, суд вважає можливим слухання справи за відсутності вказаного відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК України. Також, відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відповідач відзив до суду не подавав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 09 серпня 2019 року між АТ «Райфайзен Банк» та [PERSON] було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0138/82/91882812, відповідно до якого банк відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 49900 грн, з максимальним лімітом, який відповідно до умов Кредитного договору становить 500 000,00 (п.п. 1.3. Договору). Згідно п. 1.3. Договору, відповідно до умов Кредитного договору, з дати встановлення (зміни) поточного ліміту клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на КР надати клієнту в межах поточного ліміту кошти (Кредит), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів на КР одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР, із здійсненням банком договірного списання коштів кредиту з КР у визначених Договором випадках, виконанні банком інших операцій за КР відповідно до умов Договору. (п. 1.3. Договору). Строк кредиту сукупність періодів, протягом яких банк визначає поточний ліміт відповідно до пункту 3 Заяви та протягом якого клієнт має право користуватися кредитом. Строк кредиту становить 48 місяців. що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту. (п. 2.3. Договору). Датою початку кредитування є 09.08.2019 року, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 09.08.2027 року. Факт надання Банком Позичальнику кредитних грошових коштів відповідно умов Кредитного договору № 010/0138/82/91882812 від 09.08.2019 року підтверджується копією Виписки по рахунку, що підтверджує початок користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору, проценти (за користування Кредитом), в т.ч. за користування недозволеним овердрафтом-процентна ставка фіксована, становить 45,0% річних. (п. 1.5 Договору). Відповідно до підпункту 3.1. Кредитного договору, Строк Кредиту встановлений пунктом 1.4. Заяви. Без укладання додаткових заяв (договорів) до Заяви, Банк має право подовжити Строк користування Кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день Строку користування Кредитом Банк не отримав листа Клієнта про відмову від продовження Строку користування Кредитом. Використання Клієнтом за рахунок Кредиту будь-якої суми коштів після подовження Строку користування Кредитом розглядається Сторонами як згода Клієнта на подовження Строку користування Кредитом. В разі настання обставин, передбачених пунктом 2.3. або пунктом 2.5. Заяви, С трок Кредиту може бути подовжений Банком без перевипуску ПК до КР Клієнта та без права отримання Кредиту виключно з метою виконання Клієнтом обов`язку погашення Кредиту. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору проценти нараховуються в порядку, визначеному підпунктами 2.5.2., 2.5.3. пункту 2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил, за фактичне користування Кредитом на щоденний залишок заборгованості по Кредиту, зменшений на суму операцій, до яких застосовується Пільговий період 4.2. Клієнт зобов`язаний до двадцятого числа включно кожного місяця, наступного за місяцем користування Кредитом, сплатити Банку обов`язковий платіж в розмірі п`ять відсотків від власної заборгованості перед Банком (яка включас заборгованість за Кредитом. Проценти, неустойки, комісійні винагороди за обслуговувания КР, проценти за Недозволеним овердрафтом), але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму. Заборгованість за Недозволеним овердрафтом та сума прострочених грошових зобов`язань Клієнта за Договором мають бути сплачені Клієнтом в повному обсязі Негайно. Згідно розрахунку заборгованості по картковому кредиту № 010/0138/82/91882812 від 09.08.2019 року у [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 66023 грн 02 коп., що складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 66023 грн 02 коп. 20.12.2022 року Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F (далі за текстом Договір відступлення), у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, Відповідно до п. 2.4. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, Новий кредитор замінює Первісного кредитора у Кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано Заява про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» № 010/0138/82/91882812, Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», які підписані особисто відповідачем, а також детальну виписку по особовому рахунку відповідача, якою підтверджено, що останній користувався кредитними коштами, наданими банком та періодично погашав заборгованість. Таким чином, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов укладення договору. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку кожному доказу, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. Крім того, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених ТОВ\~«Фінансова компанія «Сіті Фінанс»\~витрат на правничу допомогу надано копію договору про надання правової допомоги №14/06/2023 від 14.06.2023 року, акт виконаних робіт від 28.03.2025 року, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг за правовий аналіз спірних правовідносин та надання правових рекомендацій, підготовка та подання позовної заяви становить 1400 грн, платіжна інструкція №888 від 31.03.2025 року про оплату згідно договору №14/06/2023 від 14.06.2023 року на суму 1400 грн. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1400 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved