Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

12.08.2025 [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, з проханням: визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.2-4). Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт від 24 жовтня 2008 року, посвідчений секретарем виконкому Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження, що все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і, взагалі, все те, що буде йому належати на день смерті і на що він, за законом, матиме права заповів у власність [PERSON] , 1963 року народження. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач зазначає, що про заповіт їй стало відомо в квітні 2025 року, про що її повідомив керівник ТОВ «АГРОФІРМА «СТАРЕ», з яким [PERSON] за життя уклав договір оренди земельних ділянок. При зверненні до старости с.Старе та с.Васильки Вороньківської сільської ради, Бориспільського району їй був виданий дублікат заповіту, замість втраченого. Під час звернення до нотаріальної контори їй було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Ухвалою від 19 серпня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 15-16). Ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року було витребувано у Другої Бориспільської державної нотаріальної контори відомості зі Спадкового реєстру про те, чи відкривалася спадкова справа після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 31 жовтня 2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с. 41). У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Білик Г.І. подав заяву від 27.11.2025, за змістом якої просив розглянути справу без його участі, позов підтримує. Від Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача (а. с. 35). Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 5-6). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: земельні ділянки з кадастровими номерами 3220887600:04:007:0098 та 3220887600:06:001:0567 площею 7,0005 га та 0,4804 га відповідно, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області. Право власності на земельні ділянки підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку Серія ЯГ№153483 від 18 травня 2007 року та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.8,9,10). Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельні ділянки перебували в оренді ТОВ «Агрофірма «СТАРЕ» на підставі договору оренди від 03.10.2012. Встановлено, що на випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, посвідчений Штефан О.Г., секретарем виконкому Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, 24 жовтня 2008 року за реєстровим №593 (а.с.7). Цим заповітом [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і, взагалі, все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів у власність [PERSON] , 1963 року народження. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 21.10.2025 спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася (а.с.37). Згідно із довідкою від 11.11.2025 №17-16-10/329, виданою старостою села Старе та села Васильків Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, [PERSON] , [INFO] , фактично проживав (без реєстрації) за адресою: [ADDRESS] . По день смерті [INFO] (а.с.44). За змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦПК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином судом встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не була обізнана щодо заповіту, який залишив [PERSON] .. Особи, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , відсутні. Будь-яких даних, які свідчили про те, що існує спір про право на спадщину, в ході судового розгляду не встановлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню та позивачу слід визначити додатковий строк у три місяці, який, на переконання суду, є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. Початок строку слід відраховувати від дня вступу рішення в законну силу. На підставі викладеного,

Outcome: approved