Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

14.07.2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 жовтня 1977 року виконавчим комітетом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 77. В обґрунтування позову зазначено, що з 12.10.1977 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини, на протязі останніх п`ятнадцяти років мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та таким, що суперечить його інтересам, в зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області І.Вельможної від 23.07.2025 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників в судове засідання. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області І.Вельможної від 14.08.2025 року сторонам надано строк для примирення до 14.10.2025 року, повадження у справі зупинено. На підставі розпорядження керівника апарату Зміївського районного суду Харківської області № 02-06/158 від 13.10.2025 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи визначено суддю В.Філіп`єву. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області В.Філіп`євої від 03.11.2025 року позовну заяву прийнято до свого провадження. Провадження по справі поновлено. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести без її участі. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, додані до неї, судом встановлено, що: 12 жовтня 1977 року Виконавчим комітетом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на " [PERSON] ". Зазначене підтверджується Свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 25.06.2025 року, актовий запис № 77 (а. с. 6). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається з позовної заяви, сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримуються, наданий судом строк для примирення до позитивного результату не призвів. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 24 Сімейного кодексу України, крім іншого, визначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом № 11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ч. 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до положень статті 110 цього Кодексу. За змістом статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Досліджуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що подружні відносини між сторонами фактично припинені, примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки клопотань від дружини про зміну прізвища до суду не надходило, слід залишити сторонам прізвище без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved