Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

08.04.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Слобожанської\~селищної ради\~Чугуївського району\~Харківської області, а 09.07.2025 з уточненою позовною заявою до Слобожанської міської ради Чугуївського району Харківської області, в якій просила визнати за нею за набувальною давністю право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування\~позовних вимог\~зазначила,\~що з 2009 року проживає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. З власницею вказаного будинку у неї була домовленість про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] ,\~що підтверджується розписками про отримання [PERSON] \~грошових коштів від\~ 03.07.2008, 12.09.2008, 28.10.2008. Також розписками підтверджується, що гроші [PERSON] отримувала для оформлення документів на вказаний житловий будинок. Власник домоволодіння [PERSON] постійно відкладала питання щодо укладення угоди про продаж домоволодіння, а в лютому-березні 2015 року вона померла. Будь-яких спадкоємців після смерті [PERSON] не залишилось, отже на цей час власник домоволодіння відсутній. Дійсна інвентаризаційна вартість домоволодіння [PERSON] складає 94 868 гривень. На цей час вона продовжує жити у вказаному будинку разом зі своєю дочкою [PERSON] , [INFO] , тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном більше десяти років. У вказаному будинку ніхто не зареєстрований. Вона вчасно оплачує усі комунальні послуги, провела ремонтні роботи у будинку, також замовила проект водопостачання житлового будинку [ADDRESS] , підключила кабельне телебачення та інтернет, встановила лічильники обліку газу, водопостачання. Зазначила, що відкрито, добросовісно та безперервно володіє будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , несе тягар його утримання в повному обсязі. На підставі викладеного зазначила, що вона добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і вважала, що є підстави для визнання за нею права власності на домоволодіння за набувальною давністю. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.04.2025 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 06.05.2025, а також витребувано від: Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області інформацію про те, чи заводилась спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] ; Зміївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] . 15.04.2025 від Зміївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла відповідь на ухвалу суду від 09.04.2025. 17.04.2025 від Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області надійшла витребувана інформація. 06.05.2025 за клопотанням представника позивача [PERSON] підготовче засідання відкладено на 20.06.2025. 06.05.2025 до Зміївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повторно направлено ухвалу суду від 09.04.2025 до виконання. 14.05.2025 від Зміївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла відповідь на ухвалу суду від 09.04.2025. 20.06.2025 за клопотанням представника позивача [PERSON] підготовче засідання відкладено на 06.08.2025. 23.06.2025 представник позивача [PERSON] був ознайомлений з матеріалами справи. 09.07.2025 позивач [PERSON] подала уточнену позовну заяву. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.08.2025 витребувано від: Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області інформацію про те, чи заводилась спадкова справа після померлої в лютому - березні 2015 року [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , с-ще (нині місто) Слобожанське, Чугуївський (кол. Зміївський) район, Харківська область; від\~Зміївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про смерть [PERSON] , яка померла в лютому-березні 2015 року, та відкладено підготовче засідання на 09.09.2025. 12.08.2025 від Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області надійшла витребувана інформація. 19.08.2025 від Зміївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла відповідь на ухвалу суду від 06.08.2025. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.09.2025 витребувано від Зміївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про смерть [PERSON] , померлої [INFO] , народженої [INFO] під прізвищем [PERSON] ) в с.\~Лиман Зміївського району Харківської області, продовжено строк підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 09.10.2025. 17.09.2025 від Зміївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла копія актового запису про смерть № 52 від 24.03.2015. 03.10.2025 представник відповідача Діхтяр Д. М. надіслав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. 09.10.2025 у зв`язку з перебуванням судді Овдієнка В. В. на навчанні, підготовче засідання відкладене на 30.10.2025. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.11.2025. Під час судового розгляду позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у заяві від 03.10.2025 просив проводити судовий розгляд за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Вислухавши позивача, її представника, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З копії паспорта громадянина України [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). Даними копій паспорта громадянина України [NUMBER] та свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , підтверджується, що позивач [PERSON] має дочку [PERSON] , [INFO] (а. с. 5, 15). Даними довідки КП "Зміївське БТІЗМА" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 1128 від 03.03.2025 підтверджується, що житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 належав в цілому [PERSON] на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 06.02.2009, справа № 2-144, зареєстрованого в КП "Зміївське БТІ" 09.04.2009, книга запису реєстру № 8-1091, реєстраційний номер: 26999355. Дійсна інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями складає 94 868 грн 00 коп. (з урахування коефіцієнта 9,76 станом на 01.10.2018). Станом на березень 2025 року інвентаризаційну вартість надати неможливо, в зв`язку з тим, що індекс зміни вартості будівельних робіт після 2018 року Мінрегіоном не надано (а. с. 14). З витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП "Зміївське БТІ" № 22432382 від 09.04.2009 вбачається, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а. с. 7). З листа Лиманського сільського голови Зміївського району Харківської області № 876 від 29.04.2009 вбачається, що [PERSON] має на території ради житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , де станом на 29.04.2009, ніхто не зареєстрований (а. с. 17). Даними копій розписок, складених 03.07.2008, 12.09.2008, 28.10.2008 [PERSON] , підтверджується, що остання отримала від позивача [PERSON] грошові кошти: 9 500 грн 00 коп., 4 000 грн 00 коп., 1 500 грн 00 коп., на власні потреби та в якості завдатку по договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] (а. с. 8-10). З листа старости Лиманського старостинського округу Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 05/1-14/56 від 28.02.2025 вбачається, що згідно даних погосподарського обліку книга 7, на 2024-2031 роки, особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , ніхто не зареєстрований (а. с. 16). З оригіналів дублікатів чеків, сформованих 19.08.2025 та 27.02.2025, підтверджується, що позивач [PERSON] здійснювала оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] (а. с. 18-53). З копії проекту ТОВ "Зміївське районне підприємство містобудування, архітектури та землевпорядкування" вбачається, що позивач [PERSON] є замовником проекту водопостачання житлового будинку [ADDRESS] (а. с. 55, 56). Даними копії договору № 10828, підтверджується, що позивач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Надавач послуг КП "Зміїв-сервіс" (а. с. 57). Даними копії акту приймання-передачі обладнання у тимчасове платне користування, складеного 29.10.2019 ПАТ "Укртелеком", підтверджується, що позивач [PERSON] користується послугами ПАТ "Укртелеком", а саме щодо користування модемом ADSL Tenda D301 (а. с. 59). З листа начальника ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області №\~18Аз/119-79/01/25-25 від 21.03.2025 вбачається, що за період 2009-2024 надходило звернення [PERSON] 22.08.2023, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , щодо вчинення домашнього насильства (а. с. 60). Даними довідки директора КЗ Дошкільної освіти (Ясла-Садок) "Казка" села Лиман Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 01-24/07 від 25.02.2025 підтверджується, що дочка [PERSON] - [PERSON] , 2008 року народження, дійсно відвідувала Лиманський ЗДО "Казка" з червня 2010 року по травень 2014 року (а. с. 61). Даними копії довідки директора КЗ "Лиманський ліцей" Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 57/01-20 від 24.02.2025 підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в 11-му класі КЗ "Лиманський ліцей", зарахована до закладу відповідно до наказу від 01.09.2014 № 23-у (а. с. 62). З копії актового запису про смерть № 52 від 24 березня 2015 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла у віці 50 років - [INFO] (а. с. 115). Відповідно до інформації, наданої завідувачем Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] на виконання ухвали суду від 09.04.2025 про витребування доказів, після смерті [PERSON] , з заявами про прийняття або відмову від спадщини, у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто зі спадкоємців не звертався. Спадкова справа відсутня (а. с. 72). Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] під час судового розгляду підтвердили, що позивач [PERSON] з 2009 року проживає у будинку [ADDRESS] , несе витрати на утримання вказаного будинку, характеризували її позитивно. Свідкам відомо, що [PERSON] придбала цей будинок у колишньої власниці [PERSON] та сплатила їй грошові кошти. Однак через відсутність [PERSON] документів на будинок, а потім через її смерть у березні 2015 року, купівля-продаж не була оформлена. Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з п. 13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав", можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15, 16 ЦК\~України, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі, якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України, про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2019 року у справі №\~755/16913/16-ц та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2020 року у справі № 552/1354/18. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17 зазначила, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом\~статті 2 Цивільного кодексу України\~є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідки, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої\~статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Позивачем у позовній заяві, та її представником під час судового розгляду доведено наявність сукупності обставин необхідних для набуття права власності [PERSON] за набувальною давністю. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] постійно з 2008 року проживає в спірному житловому будинку, і за увесь минулий час користується ним в цілому, доглядає за ним, та вважає його власним будинком. Тобто позивач відкрито, безперервно володіє нерухомим майном. Враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років, а саме житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , на вказане майно не претендують інші особи, відповідачем спростувань вказаних обставин та вимог про повернення зазначеного нерухомого майна не заявлено, відсутні норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагала відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved