Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

29.07.2025 до суду надійшла зазначена позовна заява, в обґрунтування якої вказано, що 12.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 377567878 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі кредитного ліміту на суму 30\~000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, строком на 70 (сімдесят) днів. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 54 570 грн. 00 коп., з яких: 30\~000,00 грн. по тілу кредиту; 24\~570,00 грн. по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. за штрафними санкціями (пеня,штрафи). 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01. \~ Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 124 від 09.03.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача. 05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 377567878 від 12.12.2020. \~ Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу № № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 54 570,00 грн. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого Позивачу було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 377567878 від 12.12.2020 на загальну суму 54 570,00 грн.. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь загальну суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 7\~000,00 грн. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.08.2025\~відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~її до\~судового розгляду\~на 08.09.2025,\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 18.08.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 08.09.2025 справу було відкладено на 03.10.2025 у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення відповідача. 03.10.2025 розгляд справи було відкладено на 01.12.2025 у зв`язку з ненадходженням витребуваних документів відповідно до ухвали суду від 18.08.2025. 07.10.2025 АТ КБ «Приватбанк» листом №20.1.0.0.0/7-250923/64101-БТ від 26.09.2025 направив на виконання ухвали суду від 18.08.2025, інформацію, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , емітовано платіжну картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), за якою у період з 12.12.2020\~по 17.12.2020 \~зафіксовано зарахування коштів у розмірі 30 000,00\~грн.\~До відповіді\~додано виписку\~з рахунку\~за зазначений\~період.Водночас банк повідомив, що закріпленим фінансовим номером телефону був: [NUMBER] , який є фінансовим номером телефону, що знаходиться в анкетних даних [PERSON] . В судове засідання, призначене на 01.12.2025, представник позивача не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. В прохальній частині позову не заперечувала проти розгляду справи у її відсутність та винесення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Судові повістки, направлені відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, повернуті на адресу суду з відмітками пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» та «адресат відмовився». Відзив на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12.12.2020\~між\~[PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», було укладено Договір\~№\~377567878. За умовами договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 30 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності і платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається строком на 70 (сімдесят) днів. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами, які надані споживачем. Відповідно до паспорту споживчого кредиту до договору від 12.12.2020 № 377567878, кредитором надано інформацію щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та стосовно процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (а.с.30-31). На підтвердження укладення Кредитного договору позивачем надано до суду довідку щодо дій Позичальника (відповідача) в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в якій зазначено, що Кредитний договір був підписаний відповідачем 12.12.2020 о 14:01:53 з використанням одноразового ідентифікатора MNV7D49J, направленого йому 12.12.2020 о 14:01:23 на номер мобільного телефону [NUMBER] (а.с. 17). Також судом досліджено Алгоритм дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору (нова редакція) (а.с.13-18 на звороті). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання перед відповідачем, надавши йому кредит у розмірі 30 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту № [NUMBER] . Факт перерахування підтверджується платіжним дорученням від 12.12.2020 на суму 30 000 грн, а також витребуваною судом інформацією АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-250923/64101-БТ від 26.09.2025 (а.с. 9, 128130). Таким чином, позикодавець умови договору виконав, надавши відповідачу у користування грошові кошти, проте останній порушив умови договору щодо повного і своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів, внаслідок чого утворилася заборгованість. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість відповідача за кредитним договором № 377567878 від 12.12.2020 станом на 09.03.2021 становить 54 570,00 грн., з яких: 30\~000,00 тіло кредиту та 24 570,00 грн. проценти. У розрахунку заборгованості, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», заборгованість відповідача за кредитним договором № 377567878 від 12.12.2020 станом на 30.05.2023 становить 54 570,00 грн., з яких: 30\~000,00 тіло кредиту та 24 570,00 грн. проценти (а.с. 41,42-42 на звороті). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 1, ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Враховуючи викладене, кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем за допомогою електронного підпису та позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, відповідає вимогам Цивільного кодексу України та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до наданого розрахунку загальна сума заборгованості відповідача за Договором № 377567878 від 12.12.2020 становить 54 570,00 грн., з яких: 30\~000,00 тіло кредиту та 24 570,00 грн. по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 124 від 09.03.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача. 05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 377567878 від 12.12.2020. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу № № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 54 570,00 грн. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого Позивачу було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 377567878 від 12.12.2020 на загальну суму 54 570,00 грн.. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Як передбачено ч. 1 ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 514, ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, судом встановлено, що у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 377567878 від 12.12.2020. Враховуючи фактичні обставини справи та зважаючи на те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, але зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків первісному кредитору повністю не здійснив, та на момент розгляду справи судом наявна заборгованість за Договором № 377567878 від 12.12.2020, право вимоги за яким, на підставі Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 перейшло до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача загальної суми заборгованості в сумі 54 570,00 грн. Відповідно до ч. 8\~статті 141 ЦПК України\~ розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 133 ЦПК України\~визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved