Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №00-9996524 від 02.10.2024 у розмірі 10\~864,80 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 02.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9996524, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі 4\~500,00 грн строком на 360 календарних днів, а позичальник зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти та виконати інші обов`язки передбачені кредитним договором. Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на карту позичальника емітовану банком України. Кредитний договір підписаний електронним підписом останнього, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора. 19.03.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ, згідно з яким ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, указаними в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 10\~864,80 грн, з яких: 5\~400,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту; 3214.80 грн сума заборгованості за відсотками; 2250,00 грн штрафні санкції згідно умов договору. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 00-9996524 у розмірі 10\~864,80 грн. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 2 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9996524, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі 4500,00 грн строком на 360 календарних дні, позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування, а саме:27.09.2025, згідно умов п.3.5. Договору (а.с. 7-11). Відповідно до п. 1.4 Договору позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: 17.10.2024 та кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії. Тап кредитної ставки-фіксований, стандартна процентна ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межаж строку кредитної лінії, зазначеного в п. 1.3. Договору (п. 1.5, 1.5.1. Договору). Відповідно п. 1.6 Договору кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає 900,00 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах п.3.5. Договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки з урахуванням комісії (у разі її наявності) дорівнює 1% (п. 1.7.1. Договору). Відповідно п. 1.8, п. 1.9 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 2442,38%. Орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 20\~628,00. Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту:02.10.2024, сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 4500,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної карти) [NUMBER] (п.2.8. Договору). Згідно з даними додатку № 1 до Договору кредитної лінії № 00-9996524 від 02.10.2024 сторони узгодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, відповідно до якої, сума кредиту становить 4 500,00 грн, сума нарахованих процентів за користування кредитом становить 15\~228,00 грн, реальна річна процентна ставка 2\~442, 38% грн, комісія за надання кредиту 900,00 грн, загальна вартість кредиту 20\~628,00 грн ( а.с. 12 ). Вказаний Кредитний Договір та Додаток № 1 укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, порядок (технологія) укладання договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника та підписані за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 89978 (а.с. 15). Укладанню договору передувало підписання [PERSON] паспорту споживчого кредиту від ТОВ «Макс Кредит» від 02.10.2024, яким передбачена 343.10 % річних, стандартна процентна ставка - 0,94% за кожен день користування кредитом з 1 дня по дату повернення, комісія за надання кредиту 900 грн (а.с.13-14). 19 березня 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ, за яким фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами паперового реєстру боржників за додатком №1 до цього договору та акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги (п.2.1., 2.2. Договору) (а.с.17)-18. 19.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «Макс Кредит» було укладено акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ від 19.03.2025 (а.с. 19). З реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до договору факторингу № 19032025-МК/ЄАПБ від 19 березня 2025 року вбачається, що ТОВ «Макс Кредит» відступлено ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №00-9996524 від 02.10.2024 в розмірі 8\~614,80\~грн (без урахувань штрафних санкцій),\~з яких:\~5\~400,00\~грн сума\~заборгованості по\~тілу кредиту;\~3\~214,80\~грн сума\~заборгованості за\~відсотками;\~2250, 00 грн штрафні санкції згідно умов договору (а.с. 20). Згідно з розрахунком заборгованості за період з 02.10.2024 по 19.03.2025, станом на 19 березня 2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №00-9996524 від 02.10.2024 складає 8\~614,80\~грн сума загальної заборгованості, 4\~500,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням,\~3\~214,80 грн сума заборгованості за нарахованими процентами, 900,00 грн сума заборгованості за нарахованими комісіями, 2250,00 грн штрафні санкції згідно умов договору (а.с. 16). Мотиви, з яких виходить суд, застосовані норми права та висновки суду. За загальним правилом, встановленим статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підтвердження наявності та розміру заборгованості відповідача представник позивача надав розрахунок заборгованості. Разом з тим матеріали справи не містять жодних належних та достатніх доказів того, що кредитні кошти були отримані відповідачем. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновкам Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про перерахування коштів відповідачу, ані довідки про проведення транзакції, ані банківської виписки щодо перерахування коштів, ані квитанції про перерахування коштів, тощо. Водночас, позивачем ані у позовній заяві, ані за час розгляду справи не порушувалось клопотання про витребування доказів на підтвердження факту перерахування кредитодавцем коштів на рахунок [PERSON] . Позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами щодо доведеності позовних вимог, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18). З огляду на викладене суд позбавлений можливості в повній мірі встановити обсяг прав та обов`язків сторін договору, строк набрання чинності цим договором, виконання інших умов, яких досягли сторони при укладенні договору, та встановлення яких є необхідним для правильного вирішення цієї справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Ураховуючи вищенаведений аналіз поданих позивачем доказів, приписів чинного законодавства та правових позицій Верховного Суду, які є обов`язковими до застосування, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів на підтвердження того, що правопопередником позивача на користь відповідача були перераховані кошти. З огляду на викладене суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з [PERSON] \~ заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, отже судовий збір та судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі статей 525, 627-629, 1054 ЦК України та

Outcome: dismissed