Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, де просить встановити факт належності йому договору дарування, посвідченого 22.11.1995 державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Литвиненко Л.І., в реєстрі за № 1-2057, зареєстрованому 30.11.1995 Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації, записаному в реєстрову книгу № 5 за реєстровим № 49 (бк). На обґрунтування заяви зазначив, що йому на підставі договору дарування, посвідченого 22.11.1995 державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Литвиненко Л.І., на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . 03.09.2025 він звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Вариводи В.В. з метою оформлення договору дарування вищевказаної квартири дружині. Проте приватний нотаріус своєю постановою від 03.09.2025 відмовила йому у вчинені правочину, аргументуючи це тим, що у договорі дарування прізвище власника квартири зазначено як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Вказав, що наразі він не може розпорядитися належною йому квартирою у зв`язку з помилкою у написанні прізвища у договорі дарування, що створює йому перешкоди у розпорядженні майном. З урахуванням викладеного просив заяву задовольнити. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, згідно матеріалів справи просив розгляд справи проводити у його відсутність. Представник заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання, в якому вказав, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду, просив розгляд справи проводити у його відсутінсть та ухвалити рішення, враховуючи норми чинного законодавства. Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотараільного округу Полтавської області Варивода В.В. у судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступних висновків. Статтею 4 ЦК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 7 ст. 19 ЦПК України встановлено, що, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 вказаної Постанови роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що заявник є громадянином України [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Кременчук Полтавської області, що підтверджується копією його паспорту громадянина України. З матеріалів\~справи вбачається,\~що заявник\~звертався до\~приватного нотаріуса\~Кременчуцького районного\~нотаріального округу\~Полтавської області\~Вариводи В.В.\~з метою\~вчинення нотаріальної\~дії,\~а саме\~дарування своїй\~дружині [PERSON] \~квартири,\~розташованої за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Приватним нотаріусом\~Кременчуцького районного\~нотаріального округу\~Полтавської області\~Вариводою В.В.\~03.09.2025\~була винесена\~постанова про\~відмову у\~вчиненні нотаріальної\~дії,\~яка мотивована\~тим,\~що у\~правовстановлюючому документі,\~а саме\~у договорі\~дарування,\~посвідченому 22.11.1995 державним нотаріусом\~Другої кременчуцької\~державної нотаріальної\~контори Литвиненко\~Л.І. в реєстрі за № 1-2057, зареєстрованому 30.11.1995 Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації і записаному в реєстрову книгу № 5 за реєстровим № 49 (бк), прізвище власника зазначено як « [PERSON] », тоді як за паспортом громадянина України заявником є [PERSON] . Як встановлено судом, 22.11.1995 державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Литвиненко Л.І. було посвідчено договір дарування, який зареєстровано в реєстрі за № 1-2057. Відповідно до вищевказаного договору [PERSON] подарував [PERSON] квартиру [ADDRESS] . При цьому у графі «підпис» і даритель, і обдарований вказали своє прізвище як « [PERSON] ». Вищевказаний договір дарування був належним чином зареєстрований 30.11.1995 Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації, записаний в реєстрову книгу № 5 за реєстровим № 49 (бк). Заявник [PERSON] з 21.04.1985 зареєстрований як проживаючий за адресою розташування нерухомого майна, вказаного у договорі дарування від 22.11.1995, а саме у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю № 1745628 від 08.09.2025 з ЄДДР. З письмового повідомлення приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу полтавської області Прокопа О. № 486/02-14 від 24.10.2025 вбачається, що ним заведено спадкову справу № 19-2010 до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , станом на 24.10.2025 спадкоємцем за законом до майна померлого є його син, [PERSON] , [INFO] . Отже даритель, [PERSON] , на час розгляду справи у суді помер, його спадкоємцем є заявник [PERSON] , а тому можливості внести виправлення у договір дарування нерухомого майна, посвідчений 22.11.1995 державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Литвиненко Л.І., немає. Суд вважає, що [PERSON] доведено належність йому договору дарування від 22.11.1995, посвідченого 22.11.1995 державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Литвиненко Л.І. і зареєстрованого в реєстрі за № 1-2057 та зареєстрованого 30.11.1995 Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації, належними доказами, вказаними вище. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для розпорядження та користування належним йому майном. Спору про право суд не вбачає. З огляду на наведене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved