Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний суд» 25.09.2025 звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути із відповідачки [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі - Товариство) заборгованість за договором №3160503 (далі Кредитний договір) у розмірі 27319 грн, а також понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн та на правову допомогу в сумі 13000 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір №3160503, відповідно до умов якого останній надано кредит у розмірі 3400 грн. зі сплатою відсотків 1,25 в день від фактичного залишку кредиту, стандарною процентною ставкою 5%. ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, але відповідач свої зобов`язання не виконала, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 15.12.2021 було укладено договір №15/12-2021-22 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за Кредитним договором. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за Кредитним договором. Зазначає, що заборгованість за договором та проценти не сплачуються у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості за Кредитним договором, станом на день формування позовної заяви, становить 27319 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3400 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 23545 грн, заборгованість за комісіями 374 грн, яку представник позивача просить стягнути у примусовому порядку. Ухвалою від 07.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. Правом подати відзив на позов або будь-які заперечення щодо змісту і вимог позовної заяви відповідачка не скористалась. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалися рекомендованим листом за місцем реєстрації. Відповідно до трекінгу «Укрпошта» відповідачка отримала повідомлення 23.10.2025. Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 02.09.2021 ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит №3160503, відповідно до умов якого: сума кредиту - 3400 грн; строк - 30 днів з 02.09.2021; термін повернення кредиту - 02.10.2021; комісія 374 грн; проценти за користування кредитом - 1275 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день стоку користування кредитом; стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день стоку користування кредитом. Даний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором F20082. Відповідно до квитанції LiqPay грошові кошти в сумі 3400 грн перераховано 02.09.2021, призначення: кошти згідно договору 3160503, на картковий рахунок [NUMBER] . З наданої АТ КБ «Приватбанк» на запит суду інформації слідує, що на ім`я [PERSON] банком емітована платіжна картка № [NUMBER] та відповідно до виписки по рахунку 02.09.2021 на вказану картку було зараховано переказ у сумі 3400 грн. Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення, наданим ТОВ «Мілоан» слідує, що заборгованість [PERSON] по Кредитному договору складає 15249 грн, з якої: тіло кредиту - 3400 грн; проценти - 11475 грн; комісія - 374 грн. Відповідно до договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2021 ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитними договорами, зокрема за договором №3160503 на суму 15249 грн, відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2021. Відповідно до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором №3160503 на суму 27319 грн. відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги. Згідно з ч.1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Із дослідженого судом Кредитного договору встановлено, що він укладений в електронній формі та зі сторони споживача підписано електронним підписом - одноразовими ідентифікатором, який було надіслано на мобільний номер телефону [PERSON] , зазначеному у Заявці-анкеті, що свідчить про те, що остання всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Разом з тим, підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст.512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3ст.512 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 слідує, що загальна сума заборгованості становить 27319 яка складається із: 3400 грн заборгованість по основній сумі кредиту; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 11475 грн., які нараховані за період з 03.09.2021 по 01.12.2021; 374 грн - заборгованість з комісії; 12070 грн. - нараховані відсотки за кредитним договором за період із 15.12.2021 по 23.02.2022. Суд не погоджується із вказаним розрахунком з огляду на наступне. Пунктом 2.3.1.2. договору передбачено можливість пролонгації строку договору на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Відтак, проценти в сумі 12070 грн, які нараховані за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 стягненню не підлягають, оскільки нараховані поза межами строку кредитування з врахуванням пролонгації на 60 днів. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконала грошове зобов`язання за кредитним договором, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості в розмірі 15249 грн, з якої: тіло кредиту - 3400 грн; проценти - 11475 грн; комісія - 374 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 13000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як передбачено ч.4 та ч.5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи, що справа є незначної складності, у даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому вважає за необхідне зменшити суму стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача з 13000 грн. до 4000 грн. Саме такий розмір витрат є об`єктивним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у даній справі. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про часткове відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, із відповідача на користь Товариства підлягають стягненню 1352,14 грн (15249*2422,4/27319) судового збору за подання позовної заяви. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial