Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

27.08.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулося до Корабельного районного суду м. Миколаєва із позовною заявою до [PERSON] з позовною вимогою про стягнення заборгованості за договором № С02.206.73497 від 19.04.2017 року у розмірі 15727,23 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. та сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 19.04.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду № С02.206.73497 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до п.2 Договору № С02.206.73497 від 19.04.2017 року, банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску (далі - кредитна карта). Згідно з п. З Договору банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн (п.п.3.1. Договору). Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди, становить 4000,00 грн. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 48,00% річних. Банк на виконання умов Договору надав Позичальнику грошові кошти у сумі 4000,00 грн. строком до 19.04.2024 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: www.ideabank.ua) згідно з умовами цього Договору. Згідно з п.4 Договору підписанням Угоди відповідач підтверджує, що ознайомлений з Типовим графіком і розрахунком сукупної вартості Кредиту. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , що зазначено та надавши кредитні кошти в розмірі 4000,00 в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 3.2. Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 19.12.2023 р. заборгованість [PERSON] становить 15 727,23 грн. , яка складається з: заборгованості за основним боргом - 6000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 9 727,23 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн. Позивач також зазначив, що 19.12.2023 між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладений договір факторингу №19/12-2023, відповідно до якого ПАТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «Оптіма Факторинг» прийняв право вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. 22.12.2023 ТОВ «Оптіма Факторинг» в свою чергу передав право вимоги до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за вищевказаними кредитними договорами, укладеними з відповідачем, про що свідчить договір факторингу №22/12-2023 від 22.12.2023. За таких обставин, до позивача, починаючи з 22.12.2023, перейшло право вимоги за кредитним договором С02.206.73497 від 19.04.2017, укладеними між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем. Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся в суд з даним позовом. Ухвалою суду від 01.09.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Сторони, повідомлені своєчасно та належним чином, у судове засідання, призначене 28.11.2025 року, не з`явилися. Представник позивача просив про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У поштових повідомленнях від 20.09.2025 року та 04.11.2025 року листоношею проставлена відмітка про відсутність відповідача за місцем проживання. Відповідно до положень пункту 4 частини 7 статті 128 ЦПК України дата проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за місцем проживання є днем вручення судової повістки. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 19.04.2017 р. між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] була підписана Угода № С02.206.73497 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Згідно з п. 2 вказаної угоди Банк відкривав відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] , у валюті гривня (надалі - Рахунок), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного Платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає відповідачу міжнародну платіжну картку MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску (надалі - Кредитна картка). Згідно з умовами даної угоди максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. Відповідно до п. 3.2. Угоди ліміт кредитної лінії, доступний відповідачу на момент укладання Угоди, становить 4000,00 грн. Враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличними та без ризиковими, визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. У даній угоді сторони також узгодили між собою, що процента ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,0000% річних. У пунктах 4, 5 Угоди від 19.04.2017 р. сторони домовились, що повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та Договором здійснюватимуться згідно умов Договору, Типового графіку та Розрахунку сукупної вартості кредиту, а також Тарифів, які розміщені на сайті Банку за адресою www.ideabank.ua. Підписанням Угоди відповідач підтверджує, що ознайомлений з Типовим графіком і розрахунком сукупної вартості кредиту. Укладаючи цю Угоду про відкриття кредитної лінії обслуговування кредитної картки сторони погодились, що відповідач ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці банку за електронною адресою www.ldeabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. З наявної в матеріалах справи роздруківки банку по рахунку № [NUMBER] , на ім`я [PERSON] вбачається, що відповідач здійснював операції зі зняття та часткового погашення зборгованості. Відповідно до наданої довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № С02.206.73497 від 19.04.2017 року станом на 19.12.2023 р. загальна сума заборгованості складає 15 727,23 грн., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за основним боргом; 9 727,23 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №22/12-2023 відповідно до умов якого право вимоги за вищевказаним кредитним договором було відступлено позивачу. Відповідно до умов вказаних договорів факторингу, клієнт відступає фактору, а останній приймає право вимоги та їх в оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнт за плату та на умовах визначених цим договором. Право вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором є розмір заборгованості боржників перед клієнтом, які визначенні в друкованому та електронному реєстрі боржників. Згідно п. 5.1 договорів факторингу, права вимоги вважається такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умовами виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1 цього договору. Відповідно до п. 4.1 договору факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 11576112,00 грн шляхом перерахунку 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 робочих днів після отримання реєстру боржників в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку та підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді, друкованого реєстру боржників, договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно». Пункт 4.1 договору факторингу №22/12-2023 від 22.12.2023 року містить аналогічний зміст, окрім розміру суми фінансування, яка становить 11861032,61 грн. 19.12.2023 та 22.12.2023 сторони договорів факторингу підписали друковані реєстри боржників №3 в яких, серед інших боржників, є відповідач розмір заборгованості якого за договором № С02.206.73497 від 19.04.2017 становить 15 727,23 грн, з яких: 6000,00 грн - заборгованість за основним боргом, 9 727,23 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Факт перерахування коштів на виконання вимог п. 4.1 договорів факторингу підтверджується платіжними інструкціями в національній валюті №45 від 20.12.2023 та №376 від 26.12.2023. Договори факторингу є правомірним, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2025 р. за вих. № 44/2025 на поштову адресу відповідача була надіслана досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості та повідомлено останню про звернення позивача до суду в разі несплати відповідачем заборгованості за договором кредиту. Статтею 1050 ЦК України передбачено право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно з п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 509, 524 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідачем не погашено заборгованість в повному обсязі, у даному випадку мають місце порушення ним прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору. Крім того, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з статтею 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн., а тому він підлягає до стягнення з відповідача. Окрім заборгованості за кредитним договором, позивач також просив стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. З огляду на це, суд вважає за необхідне зазначити, що до витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, розподіляються між сторонами також на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу представник позивача адвокат Ушакевич М. П. подала суду договір про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Профіт Капітал та Адвокатським об`єднанням Правовий курс; Акт № 1 від 16.06.2025 р. прийому-передачі Реєстру боржників за договором про надання правової допомоги № 02-24 від 01.07.2024 р.; Акт № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 24.07.2025 р.; наказ (розпорядження) № 02-К від 28.06.2024 р. про прийняття на роботу адвоката Ушакевич М.П.; додаткова угода № 1/1 до Договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024 року, відповідно до якої, позивачу надані такі послуги: проведено консультації з клієнтом, здійснено вивчення документів та підготовлено проект позовної заяви про стягнення заборгованості із [PERSON] розмір винагороди за які становить 7000,00 грн. З урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено повністю, доказів неспівмірності цих витрат суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про стягнення з [PERSON] на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 гривень. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до Постанови КЦС ВС від 30.09.2022 року за № 761/38266/14, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть, у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулося у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено: «… у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення».

Outcome: approved