Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою представника ТОВ «Фінансова компанія«Європейська агенція з повернення боргів» місце знаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30 Какун А.С. до [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8079959 в розмірі 33000 грн. 00 коп.. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: Позовну заяву мотивує тим, що 14 липня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8079959. 27 лютого 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27022025 у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 27 лютого 2025 року та до договору факторингу №27022025 від 27 лютого 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 33000 грн. 00 коп. з яких: - 10000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 18000 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками; - 5000 грн. 00 коп. сума заборгованості за пенею, штрафами. Відзиву на позовну заяву у встановлений строк не подано. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 вересня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК Українизазначений\~спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК Українисправа\~розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України суд\~прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. В судове засідання 01 грудня 2025 року: представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. У поданій позовній заяві зазначив, що у разі неявки представника банку в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи, та постановлення заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених у ч. 1\~ст. 280 ЦПК України відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзив у встановлений судом строк, не подав. Враховуючи вимоги ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~суд ухвалив, справу розглядати без участі сторін, які подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, на підставі ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами та в порядку\~ст. 280 ЦПК Українивважає\~за можливе ухвалити заочне рішення. Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 14 липня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8079959. 27 лютого 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27022025 у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 27 лютого 2025 року та до договору факторингу №27022025 від 27 лютого 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 33000 грн. 00 коп. з яких: - 10000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 18000 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками; - 5000 грн. 00 коп. сума заборгованості за пенею, штрафами. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. На виконання п. 1.3 договору факторингу на адресу відповідача позивачем було направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором. У відповідності до ст. 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з ст. 514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Відповідно до ст. 516 ЦК Українизаміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не проводилося погашення кредитної заборгованості ні первісному кредитору, ні ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». На підставі наведених доказів, суд дійшов висновку про те, що у встановленому законом порядку первісні кредитори передали ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем, який не проводив погашення кредитної заборгованості ні первісному кредитору, ні новому кредитору - позивачу. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979 цс15. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 612 ЦК Україниборжник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст. 629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами. Кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як встановлено судом, відповідач після укладання кредитного договору належним чином не виконував свого зобов`язання із здійснення платежів, чим допустив порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому допустив порушення виконання своїх зобов`язань. Отже, вимоги позивача в межах суми заборгованості за основною сумою боргу, а саме 10000 грн. 00 коп. є цілком правомірними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути відсотки за користування кредитом у розмірі 18000 грн. 00 коп., які суд вважає правомірними та такими, що підлягають до задоволення. Стосовно позовних вимог про стягнення 5000 грн. 00 коп. суми заборгованості за пенею, штрафами то суд відзначає наступне. У відповідності до п. 18Прикінцевих та перехідних положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно зУказом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан запроваджується з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, такий неодноразово продовжено. Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати пеню в розмірі 5000 грн. 00 коп., від сплати якої позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення такої. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 3028 грн. 00 коп.. До стягнення з відповідача, позивачем заявлена заборгованість у розмірі 33000 грн. 00 коп., суд прийшов до переконання про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 28000 грн. 00 коп. За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 2569 грн. 22 коп. (28000,00*3028,00/33000). На підставі наведеного та

Outcome: partial