Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м.Одеса) про припинення стягнення аліментів. В обгрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що з 17.02.2001 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2014 року у справі № 182/7537/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 24.09.2013 року, і до досягнення [PERSON] повноліття. При цьому, цим же рішенням також ухвалено після досягнення [PERSON] повноліття стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. 20.11.2013 року було відкрито виконавче провадження № 40921389 з примусового виконання рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року у справі № 182/8696/13-ц, на підставі виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року у справі № 182/8696/13-ц, в якому боржником виступає [PERSON] , а стягувачем - [PERSON] , який перебуває на примусовому виконанні в Нікопольському відділі державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Представник позивача зазначає, що [PERSON] з 12.02.2013 року працює в ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» на посаді токаря, що підтверджується довідкою № 458 від 09.06.2025 року, а тому 20.11.2013 року виконавчий лист Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року у справі № 182/8696/13-ц з примусового виконання рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року, у справі № 182/8696/13-ц про стягнення аліментів було передано Нікопольським відділом державної виконавчої служби на виконання до ТОВ ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ. Відповідно до довідок, за період з червня 2022 року по червень 2025 року з позивача було стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] у загальному розмірі 184\~151 грн. 49 коп. Однак, з кінця травня 2022 року і по теперішній час донька [PERSON] постійно фактично проживає без реєстрації з позивачем (батьком) та бабусею (мати позивача - [PERSON] ) за адресою реєстрації позивача: [ADDRESS] , що підтверджується Актом про проживання за адресою від 07.07.2025 року, складеним ОСББ МЕТЕОР-Н та засвідченим свідками, які є мешканцями цього будинку. При цьому, як вказує, представник, спір про місце проживання дитини з моменту переїзду дитини до батька в травні 2022 року і дотепер між позивачем та відповідачем відсутній. Відповідачка дала згоду на переїзд дитини до позивача і з того часу будь-які заперечення з її боку щодо проживання дитини з позивачем також відсутні. Тому, з підстав вищевикладених представник позивача змушений звернутись до суду та просить ухвалити рішення, яким припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що стягуються рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року у справі № 182/8696/13-ц, на підставі виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року у справі № 182/8696/13-ц, починаючи з 01.06.2022 року. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2025 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.59-60). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~ Відповідачка про розгляд справи була повідомлена належним чином, однак, своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством, не скористалась, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надала. Конверт, який був направлений за останньою відомою адресою її місця проживання та перебування, повернувся до суду з відміткою «за закінченням строку зберігання» (а.с.66). Третя особа Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м.Одеса) про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення, однак, своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством не скористались, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надали (а.с.67). Згідно ч.8\~ст.178 ЦПК України,\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на ці обставини, суд керується\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, яка, згідно частини першої\~статті 9 Конституції України,\~є частиною національного законодавства України та визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~ ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2014 року було розірвано (а.с.35-36). Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.34). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 24.09.2013 року і до досягнення [PERSON] повноліття (а.с.37-38). При цьому, як вбачається з резолютивної частини вищевказаного рішення, з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.38). Тобто, вищевказаним рішенням суду наперед була передбачена частка аліментів на одну дитину, у зв`язку з досягненням старшою дитиною повноліття. Відповідно до інформаційної довідки з виконавчого провадження, 20.11.2013 року було відкрито виконавче провадження № 40921389 з примусового виконання рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року у справі № 182/8696/13-ц, на підставі виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року у справі № 182/8696/13-ц, в якому боржником виступає [PERSON] , а стягувачем - [PERSON] (а.с.41-43). Позивач як на підставу звернення до суду з даним позовом зазначає, що їхня спільна з відповідачкою донька [PERSON] постійно проживає з ним без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується доказами: довідками та актами, які були долучені до позовної заяви як підстава звернення до суду з даним позовом (а.с.44-45). Однак, всупереч вищевикладеному, позивачу нараховують аліменти на утримання дитини та здійснюється їх примусове стягнення. Статтею 4 ЦПК України\~ передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно\~ ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Як вбачається з довідки від 07 травня 2025 року, виданої головою ОСББ «Метеор-Н», [PERSON] з травня 2022 року і по теперішній час проживає разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою реєстрації позивача: [ADDRESS] , що також підтверджується підписами мешканців вищевказаного будинку (а.с.44). Відповідно до вимог ч.2 ст.166\~ та ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч.2\~ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до положень\~ст.273 СК України,\~якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно частин 1-3\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5\~статті 81 ЦПК України). Відповідно до\~ статті 76 ЦПК України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи надані суду письмові докази, які мають істотне значення для даної справи, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини, що можуть бути підставою для звільнення його від сплати аліментів на утримання дитини, оскільки дитина проживає разом з ним та перебуває на його утриманні, а тому суд приходить до висновку, що у відповідача припинив існувати обов`язок зі сплати аліментів на користь відповідачки, що дає підстави вважати позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved