Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

23 жовтня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить: встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем (сином) [PERSON] , який помер [INFO] , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Заява обґрунтована тим, що заявниця є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . З 1986 року вона та її родина проживали за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира на праві власності в рівних\~ частках належить [PERSON] (колишньому чоловікові), [PERSON] (заявниці); [PERSON] (померлому синові), [PERSON] (синові). В 2006 році заявниця розлучилася із [PERSON] і останній подарував їй свою 1\\4 частку квартири та проживав окремо. В 2013 році вона повторно вийшла заміж та з проживала у квартирі [ADDRESS] втрьох. Син [PERSON] мав захворювання легень і потребував постійної сторонньої допомоги. В 2006 році мати заявниці подарувала останній квартиру [ADDRESS] і вона у вказаній квартирі зареєструвала місце проживання сина [PERSON] . В 2009 році син [PERSON] помер, але заявниця вважала, що вона фактично вступила у спадщину, так я постійно проживала з останнім за однією адресою. В грудні 2019 року вона з чоловіком виїхала до Росії, звідки повернулася лише вторгнення РФ до України. 09 жовтня 20225 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Федоряки О.С., проте остання винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії через пропуск\~ строків\~ звернення для прийняття спадщини. Після смерті сина [PERSON] спадкова справа не заводилася Факт проживання заявниці з померлим сином за однією адресою можуть підтвердити свідки [PERSON] та [PERSON] , які надали відповідні письмові пояснення. Встановлення вказаного факту заявниці необхідно для реалізації її спадкових прав після смерті сина [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2025 року справа передана на розгляд судді Бебешко М.М. 24 жовтня 2025 року судом прийнято до розгляду вказану заяву, відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні на\~ 02 грудня 2025 року. В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву та просила суд її задоволити у повному обсязі. Додатково посинила, що син [PERSON] не був одружений, власних дітей не мав. Його батько [PERSON] , зі слів сестри останнього, проживає в Польщі, куди виїхав щодо початку війни. Останній раз вона спілкувалася з колишнім чоловіком на похоронах сина [PERSON] в 2019 році та зв`язку з [PERSON] вона на даний час немає. Тому заявниця просила суд розглядати справу за відсутності [PERSON] . В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] підтримав заяву [PERSON] ,В та просив суд її задоволити. Поясни в суду, що він є рідним сином заявниці, а померлий [PERSON] був його рідним братом. [PERSON] є його рідним батьком, проте з 2019 року він його не бачив і не спілкується з останнім. Зі слів інших людей йому відомо про те, що [PERSON] проживає у Польщі, куди виїхав що до повномасштабного вторгнення РФ до України. Син [PERSON] постійно проживав за однією адресою з матір`ю, так як мав хворі легені та потребував постійного лікування та стороннього догляду. Просив суд розглядати справу за відсутності [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Заявниця з 27 травня 1986 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 17 травня 2006 року заявниця розірвала шлюб із [PERSON] . На праві спільної часткової власності заявниці, її колишньому чоловікові [PERSON] , синові [PERSON] та померлому [INFO] синові [PERSON] , на праві спільної часткової власності належить по 1\\4 частці у квартирі [ADDRESS] . Згідно запису у свідоцтві про право власності на вказану квартиру, 1\\4 частки квартири від [PERSON] перейшла до [PERSON] на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 05 грудня 2008 року. [PERSON] до 06 жовтня 2009 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а з з 05 листопада 2011 року до смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Федорякою Ольгою Сергіївною 09 жовтня 20225 року винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через пропуск шестимісячного строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] подано до суду письмову пояснення свідка, згідно з яким останній повідомив про те, що є рідним братом заявниці. З 1986 року заявниця проживала зі своєю родиною, чоловіком та синами [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] . [PERSON] подано до суду письмову пояснення свідка, згідно з яким остання повідомила про те, що є сусідкою по під`їзду заявниці. З 1986 року заявниця проживала зі своєю родиною, чоловіком та синами [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] . Син [PERSON] фактично завжди проживав за цією адресою з матір`ю до своєї смерті у 2019 році. Заявницею надано договір дарування останній квартири по [ADDRESS] та квитанції про сплату нею комунальних послуг за даною адресою. У цій же квартирі до моменту своєї смерті був зареєстрований син заявниці [PERSON] . При вирішенні справи суд виходить з наступного: Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. За змістом п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави встановлення факту проживання заявниці [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 1986 року до [INFO] (моменту смерті [PERSON] )., тобто на протязі піти останніх років життя спадкодавця, як співвласника 1\\4 частки квартири за вказаною адресою. Факт проживання заявниці з померлим сином на протязі п`яти років перед смертю спадкодавця необхідний заявниці для реалізації її спадкових прав на оформлення спадщини після смерті померлого сина [PERSON] . Положеннями ст.80,81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved