Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю „Юніт капіталзвернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 14072 гривень 55 копійок. Свої вимоги обґрунтували тим, що 14 січня 2022 року між ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 103298019 у формі електронного документу шляхом оформлення заявки на сайті кредитора, підписанням кредитного договору з використанням електронного підпису, підтвердженого за допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно умов договору відповідачу було надано кредит на суму 6900 гривень строком на 20 днів до 3 лютого 2022 року. За користування кредитом [PERSON] зобов`язувався сплачувати проценти у порядку, визначеному договором кредитної лінії. ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога виконало свої зобов`язання та перерахувало грошові кошти на суму 6900 гривень на банківську карту [PERSON] № [NUMBER] , яку відповідач вказав у заявці на укладення кредитного договору. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором - ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога та ТОВ „Таліон плюс було укладено договір факторингу № 28/1118-01 з наступним укладенням додаткових угод до нього щодо продовження терміну дії вказаного договору факторингу, згідно умов якого ТОВ „Таліон плюс відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 103298019 від 14 січня 2022 року. 5 серпня 2020 року між ТОВ „Таліон плюс та ТОВ „ФК „Онлайн фінанс було укладено договір факторингу № 05/0820-01, згідно умов якого ТОВ „ФК „Онлайн фінанс відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 103298019 від 14 січня 2022 року. 4 червня 2025 року між ТОВ „ФК „Онлайн фінанс та ТОВ „Юніт капітал було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, згідно умов якого ТОВ „Юніт капітал відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 103298019 від 14 січня 2022 року. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 103298019 від 14 січня 2022 року на момент подання позовної заяви до суду становить 14072 гривень 55 копійок, з них: 6900 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 7172 гривень 55 копійок - заборгованість за відсотками. Посилаючись на зазначені обставини, ТОВ „Юніт капітал\~просило суд\~стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість\~за\~кредитним договором № 103298019 від 14 січня 2022 року на загальну суму 14072 гривень 55 копійок, а також судові витрати по даній справі. \~ \~ \~ \~Представник позивача - ТОВ „Юніт капітал Хлопкова М.С. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про одержання судової повістки. Згідно з ч. 5-7 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1-5, 9-10 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] був належним чином завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що представник позивача у поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у її відсутності та відсутності відповідача, в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника позивача - ТОВ „Юніт капітал Хлопкової М.С. та відповідача Якубишина В.О., ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що 14 січня 2022 року між ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 103298019 у формі електронного документу шляхом оформлення заявки на сайті кредитора, підписанням кредитного договору з використанням електронного підпису, підтвердженого за допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно умов договору відповідачу було надано кредит на суму 6900 гривень строком на 20 днів до 3 лютого 2022 року. За користування кредитом [PERSON] зобов`язувався сплачувати проценти у порядку, визначеному договором кредитної лінії. ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога виконало свої зобов`язання та перерахувало грошові кошти на суму 6900 гривень на банківську карту [PERSON] № [NUMBER] , яку відповідач вказав у заявці на укладення кредитного договору. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором - ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога та ТОВ „Таліон плюс було укладено договір факторингу № 28/1118-01 з наступним укладенням додаткових угод до нього щодо продовження терміну дії вказаного договору факторингу, згідно умов якого ТОВ „Таліон плюс відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 103298019 від 14 січня 2022 року. 5 серпня 2020 року між ТОВ „Таліон плюс та ТОВ „ФК „Онлайн фінанс було укладено договір факторингу № 05/0820-01, згідно умов якого ТОВ „ФК „Онлайн фінанс відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 103298019 від 14 січня 2022 року. 4 червня 2025 року між ТОВ „ФК „Онлайн фінанс та ТОВ „Юніт капітал було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, згідно умов якого ТОВ „Юніт капітал відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 103298019 від 14 січня 2022 року. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 103298019 від 14 січня 2022 року на момент подання позовної заяви до суду становить 14072 гривень 55 копійок,\~з них:\~6900\~гривень -\~заборгованість по\~тілу кредиту,\~7172\~гривень 55\~копійок -\~заборгованість за\~відсотками.Зазначені\~обставини не\~оспорюються сторонами,\~а також\~це встановлено\~з досліджених\~судом письмових\~доказів,\~зокрема, паспорта споживчого кредиту до договору № 103298019 від 14 січня 2022 року, договору кредитної лінії № 103298019 від 14 січня 2022 року, Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога, заявки на отримання грошових коштів у кредит від 14 січня 2022 року, Порядку дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога з метою акцепту оферти та укладення електронного договору і отримання фінансових послуг під торговельною маркою „Манівео, затвердженого наказом директора ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога №\~20_11/2021, довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога, алгоритму дій ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога стосовно укладання договорів у вигляді електронного документа, що підписується сторонами при наданні споживчих послуг, платіжного доручення щодо переказу коштів згідно договору № 103298019 від 14 січня 2022 року, довідки ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога про ідентифікацію, договору факторингу № 28/1118-0 від 28 листопада 2018 року та додатків до нього, додаткової угоди № 19 від 28 листопада 2019 року, додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року, додаткової угоди № 27 від 31 грудня 2021 року, додаткової угоди № 31 від 31 грудня 2022 року, додаткової угоди № 32 від 31 грудня 2023 року, реєстру прав вимоги № 175 від 5 травня 2022 року, акту звірки від 31 грудня 2022 року, протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог від 5 травня 2022 року, договору факторингу № 05/0820-01 від 5 серпня 2020 року та додатків до нього, додаткової угоди № 2 від 3 серпня 2021 року, додаткової угоди № 3 від 30 грудня 2022 року, реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року, платіжної інструкції № 4097 від 30 травня 2023 року, протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог від 30 травня 2023 року, договору факторингу № 04/06/25-Ю від 4 червня 2025 року та додатків до нього, реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 4 червня 2025 року, акту прийому-передачі до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 4 червня 2025 року, платіжних інструкцій № 483 від 25 червня 2025 року, № 467 та № 468 від 10 червня 2025 року, № 469 та № 470 від 11 червня 2025 року, № 478 та № 479 від 19 червня 2025 року, розрахунків заборгованості по договору № 103298019 від 14 січня 2022 року, виписки з особового рахунку за кредитним договором № 103298019 від 14 січня 2022 року. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між первісним позивачем та відповідачем було укладено договір про надання кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.\~Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій відповідача щодо укладення електронного договору кредитної лінії № 103298019 від 14 січня 2022 року. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~ \~ \~ \~Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. \~ \~ \~ \~Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений у електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). \~ \~ \~ \~Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. \~ \~ \~ \~Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію). \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг електронний підпис є обов?язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб?єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України „Про електронну комерцію електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. \~ \~ \~ \~Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов?язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов?язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.\~1046\~ЦК України\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~позикодавцеві таку\~ж суму\~грошових коштів\~(суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов?язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов?язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов?язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов?язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~ \~ \~ \~До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (ст. 514 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога взяті на себе зобов`язання по укладеному кредитному договору\~№ 103298019 від 14\~січня 2022\~рокувиконало\~у повному\~обсязі,\~а відповідачем [PERSON] \~порушено умови\~вказаного договору,\~заборгованість по\~платежах та\~поточні платежі\~відповідно до\~умов укладеного\~договору ним\~своєчасно не\~сплачувалися,\~слід стягнути\~з [PERSON] на користь ТОВ „Юніт капітал, до якого згідно умов договору факторингу № 04/06/25-Ю від 4 червня 2025 року перейшло право вимоги, 14072 гривень 55 копійок кредитної заборгованості. Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно сторони, на яку судовим рішенням покладено витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; у межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову. Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 року від 5 червня 2025 року та додатків до нього, додаткової угоди до даного договору від 5 червня 2025 року, акту прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року позивачем - ТОВ „Юніт капіталбули понесені витрати на правничу допомогу на загальну суму 7000 гривень. Відповідачем [PERSON] клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду подано не було, неспівмірність таких витрат ним не доведена, а тому суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача - ТОВ „Юніт капітал7000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~ [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ „Юніт капітал2422\~гривень 40\~копійок судового\~збору,\~сплаченого позивачем\~при поданні\~позову, 7000\~гривень витрат\~на професійну\~правничу допомогу,\~а всього\~судові витрати\~на загальну\~суму 9422\~гривень 40\~копійок.

Outcome: approved