Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

17.05.2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна ініціатива» про визнання майнових прав. Під час слухання справи як треті особи було залучено ТОВ "Парк Хіллс" та ТОВ «ХілсІнвест». В позовних вимогах позивач просить: визнати за нею майнові права на об`єкт незавершеного будівництва - однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.03.2014 між позивачем та ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» був укладений договір купівлі-продажу майнових прав, за яким об`єктом нерухомості, майнові права за яким передаються, є зазначена вище квартира. Вартість майнових прав склала 357 577,50 грн., які позивач сплатила. В той же час відповідач порушив взяті на себе зобов`язання в зв`язку з чим позивач позбавлена можливості отримати у власність нерухомість, тому для захисту порушеного права позивач звернулася до суду з цим позовом. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача звернулась до суду із заявою про розгляд справи без участі позивача та її представника, просила задовольнити позовні вимоги. Представник ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не направив. Представники ТОВ «Парк Хілс» та ТОВ «ХілсІнвест» у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з клопотаннями про відкладення судового засідання. Однак враховуючи що суд у встановленому ЦПК України порядку здійснював виклики третіх осіб, суд вважає що їх дії спрямовані на затягування вирішення справи судом, а тому відхилив заявлене клопотання. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи зазначені положення суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог на підставі наступного. Судом установлено, що 28.03.2014 між ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» та [PERSON] було укладено Договір №СМІ/02/207 (далі - Договір №СМІ/02/207) купівлі-продажу майнових прав. Як зазначено в п.2.1, 2.2, 4.2 Договору №СМІ/02/207, за цим договором Продавець продає, а Покупець купує майнові права на Об`єкт нерухомості - однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною вартістю 357 577,50 грн. Згідно з п.2.6, 2.7 Договору №СМІ/02/207, плановий термін закінчення будівництва - 3 квартал 2014 року, плановий термін введення в експлуатацію - 1 квартал 2015 року. [PERSON] на виконання власних зобов`язань за Договором №СМІ/02/207 сплатила ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» грошові кошти в сумі 357 577,50 грн., що підтверджується копіями квитанцій та довідкою від 16.05.2014 року №95, виданою ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива». Таким чином, за позивачем у відповідності до положень п.3.1 Договору №СМІ/02/207 16.05.2014 року були закріплені майнові права на Об`єкт нерухомості. Отже, на виконання власних зобов`язань за Договором №СМІ/02/207, позивач в строки, визначені вказаним договором сплати загальну суму 357 577,50 грн. Судом встановлено, що в порушення умов договору будівництво будинку на даний час не закінчено, будинок в експлуатацію не введений, Обєкт нерухомості не передано позивачу. Крім того, під час розгляду справи встановлено, що ТОВ «Парк Хілс» отримало дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ 113183341814 від 30.11.2018 року за адресою: м.Київ, вул.Руданського Степана, 9-а та розпочало заходи щодо добудови об`єкту Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Законом України від 18.09.1991 р. № 1560-XII «Про інвестиційну діяльність». Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Згідно із ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. За змістом ч.ч.2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Виконання грошових зобов`язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об`єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт. Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами визнаються будь-які права пов`язані з майном, відмінні від права власності у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо). Судом встановлено, що позивачка в повному обсязі проінвестувала будівництво зазначеної вище квартири, а тому відповідно до ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом та результатом інвестицій відповідно до законодавчих актів України, оскільки об`єкт та результат інвестицій є власністю інвестора. Тобто, позивачка виконала свої зобов`язання за договором, сплатила вартість майнових прав у визначеній в договорі сумі, у зв`язку із чим за умовами договору набула майнових прав щодо об`єкта нерухомості, зокрема права на отримання в подальшому у власність спірної квартири. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, наразі будівництво об`єкту не завершене, останній не введений в експлуатацію. Суду не надано доказів на спростування зазначеного. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13 травня 2019 року, справа № 760/17864/16-ц, провадження № 61-699св17, у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Так, у постанові Верховного Суду від 16.02.2022 р. у справі № 761/7955/19, визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК Украйни). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України). Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 р. в справі № 761/5156/13-ц вказано, що: «під майновим правом слід розуміти «право очікування», що є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Тобто, майнове право - це обмежене речове право, за яким його власник наділений певними, але не всіма, правами щодо майна (постанова Верховного Суду України від 30.03.2016 р. у справі № 6-265цс16). Аналогічні висновки по суті вирішеного спору зробила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 27.02.2019 р. у справі № 761/32696/13-ц, від 03.04.2019 р. у справі № 761/9951/15-ц, від 29.05.2019 р. у справі № 761/20844/13-ц та від 20.03.2019 р. у справі № 761/20612/15-ц». Враховуючи, що позивачкою виконані умови договору та своєчасно сплачена вартість майнових прав, при цьому відповідач ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» не виконав належним чином взятих на себе зобов`язань за договором, будинок за адресою: [ADDRESS], в Шевченківському районі до даного часу в експлуатацію не ввів, суд приходить до висновку, що права позивачки порушені, оскільки остання позбавлена можливості здійснити реєстрацію права власності на придбаний об`єкт інвестування. Тобто, відповідач ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов`язань за договором, що свідчить у даному випадку про порушення майнових прав позивача на об`єкт нерухомості, який вона очікувала отримати протягом 1 кварталу 2015 року, які на думку суду з врахуванням вищевказаних висновків Верховного Суду підлягають захисту шляхом визнання за позивачкою майнового права на об`єкт нерухомості. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що позивачкою виконані умови Договору №СМІ/02/207, а відповідач ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» взяті на себе за цим договором зобов`язання пов`язанні з введенням будинку в експлуатацію не виконав, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved