Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на об`єкт самочинного будівництва житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, [PERSON] , яка була його дружиною та померла [INFO] , постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , які належали [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на них. Бердичівська міська рада Житомирської області, Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради та Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомили. Суд залишає без розгляду пояснення від 03.07.2025\~р. Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради, так як їх подано з пропуском строку, встановленого Судом в ухвалі від 08.05.2025\~р., та, крім того, з порушенням частини третьої статті 181 Цивільного процесуального кодексу України (до пояснень не додано документів, що підтверджують надіслання (надання) їх іншим учасникам справи). Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 11.08.1979\~р., що підтверджується свідоцтвом про укладенню шлюбу від 11.08.1979\~р. (а.\~с.\~8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.10.2019\~р. (а.\~с.\~9). Тобто, зважаючи на статті 1216 1218, 1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу України, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом. З довідки від 08.01.2020\~р. приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Богатирчука\~А.М. випливає, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину (а.\~с.\~37). Згідно зі\~статтями 1216\~та 1218\~Цивільного кодексу\~України спадкуванням\~є перехід\~прав та\~обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином до [PERSON] перейшли права та обов`язки (спадщина) [PERSON] , які їй належали на момент відкриття спадщини (часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) частина друга статі 1220 Цивільного кодексу України) та не припинилися внаслідок її смерті. Постановою від 27.09.2024\~р. приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Богатирчука\~А.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у [PERSON] документів про право власності на вказаний будинок (а.\~с.\~10). З договору купівлі-продажу від 12.08.2007\~р., інформації від 13.12.2024\~р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна довідки від 26.10.2023\~р. №\~443 Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради вбачається та технічного паспорта на житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , виготовленого станом на ,19.10.2023\~р., вбачається, що [PERSON] купила будинок, незавершений будівництвом, за адресою: [ADDRESS] , 23.09.2007\~р. зареєструвала право власності на нього, будинок було завершено будівництвом у 2012\~р., а господарські будівлі до нього у 2013\~р., але [PERSON] не отримала декларації про готовність об`єкта до експлуатації (а.\~с.\~11, 13, 14, 15 18). [PERSON] визнається, що [PERSON] здійснила завершення будівництва будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , без відповідних проекту та паспорту будівельних робіт. Частиною першою статті 376 Цивільного кодексу України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Тобто житловий будинок та господарські будівлі за адресою: [ADDRESS] , вважаться самочинним будівництвом. Частиною другою статті 376 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Статтею 331 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній станом на день смерті [PERSON] [INFO] ) встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. На підставі наведених норм Цивільного кодексу України Суд приходить до висновку, що [PERSON] не набула права власності на житловий будинок та господарські будівлі за адресою: [ADDRESS] , так як останні вважаються самочинним будівництвом, проте вона вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. З цього випливає, що до [PERSON] як до єдиного спадкоємця [PERSON] , який прийняв спадщину, перейшло право власності [PERSON] на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва житлового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , а не на сам будинок та господарські будівлі. Наведене відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 28.04.2022\~р. у справі № 359/9695/17: права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статей 376, 1218 Цивільного кодексу України, за змістом яких у разі здійснення спадкодавцем самочинного будівництва до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Враховуючи викладене, Суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню шляхом визнання за ним права власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, з яких складається самочинне будівництво житловий будинок та господарські будівлі за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: partial