Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі [PERSON] , в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] звернулись в суд з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головного управління державної казначейської служби України у Рівненській області про зняття арешту з майна посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] . Його спадкоємцями є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , кожному з яких видано свідоцтва про право на спадщину по частині вкладу з відповідними відсотками, який зберігається в АТ КБ «Приватбанк» на картковому рахунку [NUMBER] . Позивачі дізнались, що на грошовий вклад накладений арешт згідно постанови від 04 червня 2024 року Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління юстиції у Полтавській області по виконавчому провадженню № 75001233. Дане виконавче провадження завершене на підставі п.3 ч1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», проте державним виконавцем арешт не скасований. Арешт коштів по завершеному виконавчому провадженню порушує права позивачів, а тому просили скасувати арешт з грошових коштів. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі з повідомленням сторін. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача щодо залучення співвідповідача Головне управління державної казначейської служби України у Рівненській області та витребувано докази. У судовому засіданні представник позивачів підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, вважає, що Головне управління державної казначейської служби України у Рівненській області не є належним відповідачем, підтримала наданий відзив та просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав відзив, де просив розгляд справи проводити в його відсутність. У відзиві зазначив, що на момент винесення державним виконавцем постанови про арешт коштів боржника, а також на момент звернення представника спадкоємця до державного виконавця із заявою про зняття арешту з коштів, у розпорядженні державного виконавця були відсутні відомості про те, що виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на кошти боржника. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. У зв`язку з викладеним, Київський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не може бути відповідачем у даній категорії справ. Просив відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 03 лютого 2025 року та 07 березня 2025 року, які видані Першою полтавською державною нотаріальною конторою , спадкоємцями майна [PERSON] , 1977 року народження, який помер [INFO] , є його: дочка [PERSON] , [INFO] на частку в спадщині, син [PERSON] , [INFO] на частку в спадщині. Спадщина складається з грошового вкладу з відповідними відсотками, який зберігається в АТ КБ «ПриватБанк» на картковому рахунку [NUMBER] , відкритому 26 жовтня 2022 року, згідно із договором SAMDNWFC00000494410 у сумі 207\~060,89 грн., належність яких спадкодавцеві [PERSON] підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» від 19 грудня 2024 року за № 20.1.0.0/7-241219/1982-БТ. Судом установлено, що на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 75001233 з примусового виконання постанови № 564/3905/23 виданої 08.11.2023 Костропільським районним судом Рівненської області про стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 17\~000 грн. Постановою від 14 травня 2024 року відкрито виконавче провадження Постановою від 04.06.2024 року накладено арешт на грошові кошти боржника [PERSON] Боржник : [PERSON] , стягувач: держава. Постановою від 10.06.2024 року виконавче провадження № 75001233 закінчено на підставі п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 14 березня 2025 року у Київському ВДВС відсутні відкриті виконавчі провадження в рамках якого накладено арешт на рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» [NUMBER] . Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16\~ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Пунктами 1, 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. Арешт накладений на майно порушує права позивачів. Арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується розгляд справи. Виконавче провадження в рамках якого накладено арешт на майно боржника, постановою від 10 червня 2024 року закінчено на підставі п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, суд дійшов до висновку про необхідність захисту права позивачів шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Встановивши дані обставини, суд дійшов до висновку, про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову щодо зняття арешту з майна позивачів. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у\~постанові у справі № 725/3352/23\~від 06 травня 2024 року висловився щодо пред`явлення позову про зняття арешту з майна. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. За таких обстави позовні вимоги до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не підлягають задоволенню. Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial