Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , що зареєстровано за [PERSON] згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.08.2022 року індексний номер 64549101 (т.1, а.с. 1-11). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 січня 2025 року позовну заяву розподілено судді Куць О.О.(т.1, а.с.32). Ухвалою судді від 24 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху (т.1, а.с.35). Ухвалою судді від 10 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду по суті (т.1, а.с.39). 10 березня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником [PERSON] - адвокатом Палкіним А.Ю. (т.1, а.с. 45-52). 27 березня 2025 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Биструшкіним О.С. направлено відповідь на відзив на позовну заяву (т.1, а.с.74-77). 30 квітня 2025 року представником [PERSON] - адвокатом Палкіним А.Ю. направлені заперечення на відповідь на відзив (т.1, а.с. 93-96, 99-101). 02 червня 2025 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Биструшкіним О.С. направлено до суду клопотання про залучення до участі у даній справі ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія», в якості співвідповідача (т.1, а.с. 120-121). Цього ж дня, 02 червня 2025 року, стороною позивача направлено клопотання про призначення у справі судової будівельно - технічної експертизи (т.1, а.с. 124-126). Ухвалою суду від 03 червня 2025 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності у якості співвідповідача - ТОВ «Дніпропетровська фірма «МРІЯ» (т.1, а.с. 132). 17 червня 2025 року представником [PERSON] - адвокатом Палкіним А.Ю. направлені заперечення на клопотання про призначення експертизи (т.1, а.с. 134-142). 07 липня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, направлений представником ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» - адвокатом Величко В.Ю. (т.1, а.с.200-218, 226-244). Ухвалою суду від 07 липня 2025 року у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Биструшкіна О.С. про призначення у справі судової будівельно - технічної експертизи було відмовлено (т.1, а.с. 247). За наслідками розгляду клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Биструшкіна О.С. ухвалою суду від 15 вересня 2025 року витребувано у ТОВ «Дніпропетровська фірма «МРІЯ» (ЄДРПОУ 33416308) інформацію та підтверджуючи документи до неї, а саме: - на якій правовій підставі право власності на частину багатоквартирного житлового будинку літ. А-9, що розташований за адресою: [ADDRESS] (зараз - м. Дніпро), загальною площею 9 865,1 кв.м. перейшло від ТОВ «Дніпропетровська фірма «МРІЯ» до ТОВ «Солостар» в 2017 році?; - чи входила квартира [ADDRESS] до складу частини багатоквартирного житлового будинку літ. А-9, що розташований за адресою: [ADDRESS] (зараз - м. Дніпро), загальною площею 9 865.1 кв.м., право власності на яку перейшло від ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» до ТОВ «Солостар» в 2017 році? (т.2, а.с.12-13). Витребувані документи надійшли до суду 24 вересня 2025 року (т.2, а.с.17-19). У подальшому, 02 жовтня 2025 року, позивач уточнила свої позовні вимоги, подавши уточнену позовну заяву, яка була прийнята судом ухвалою від 15 жовтня 2025 року. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] була вселена у кімнату 617 гуртожитку по пр.Добровольців, 10 в м. Дніпропетровську (нині м.Дніпро) на підставі ордеру на житлову площу у гуртожитку від 11.07.2003 року. Позивач разом зі своєю родиною були вселені до зазначеного приміщення у порядку, встановленому законом, у зв`язку із чим були зареєстровані у ньому, тривалий час проживали там. На час поселення мешканців приміщення мало статус гуртожитку. У позивача на підставі ордеру виникло право заселення у приміщення та користування ним. Розпорядженням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів №22р від 10.01.1993 року було зареєстровано орендне підприємство Дніпропетровська фірма Мрія та статут останнього. Наказом Фонду державного майна України від 05.03.1993 року №10-ДП прийнято рішення про приватизацію державного майна орендного підприємства Дніпропетровська фірма Мрія. 28.04.1993 року Фондом державного майна України видано наказ №172-ПК про створення комісії з приватизації державного майна Дніпропетровської фірми Мрія. 30.04.1993 року Фондом державного майна України видано наказ №33-ІК про створення інвентаризаційної комісії з проведення інвентаризації майна орендного підприємства Дніпропетровська фірма Мрія. Під час інвентаризації була складена зведена відомість по балансовому рахунку 01 по фірмі Мрія на 01.05.1993 року, яка містить в своєму переліку 2 гуртожитки із вказаними фактичною сумою та сумою по даним бухгалтерського обліку: гуртожиток № 1 - фактична сума 147 011 крб., сума по даним бухгалтерського обліку 147 011 крб.; гуртожиток № 2 - фактична сума 243 153 крб., сума по даним бухгалтерського обліку 243 153 крб. Всього фактична сума та сума по даним бухгалтерського обліку по балансовому рахунку 01 склала 378 762 837 крб. Згідно з розшифровкою будівель, споруд, об`єктів соцкультбуту фірми Мрія, які підлягають приватизації станом на 01.05.1993 року до них включені будівля гуртожитку №1 фактичною вартістю 994 447 крб. та будівля гуртожитку №2 фактичною вартістю 231 019 крб. Відповідно у розшифровці будівель, споруд фірми Мрія, які не підлягають приватизації станом на 01.05.1993 року, гуртожитки відсутні, а об`єктами, що не підлягають приватизації, визначено їдальня, будинок культури та три житлові будинки. 12.07.1993 року Фонд державного майна України розпорядженням №169-РОМ затверджено акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу орендного підприємства Дніпропетровська фірма Мрія. Згідно з зазначеним актом оцінки цілісного майнового комплексу орендного підприємства Дніпропетровська фірма Мрія від 09.07.1993 року (пункт 1) вартість основних засобів склала 378 763 тис. крб., що відповідає даним зведеної відомості по балансовому рахунку 01 по фірмі Мрія на 01.05.1993 року. В акті оцінки, також зазначено, що вартість майна для якого органом приватизації встановлено особливий режим приватизації (пункт 13.3.), становить 4842 тис. крб. Загалом вартість майна з урахуванням зонального коефіцієнта, за вилученням вартості майна, яке належить орендарю та для якого органом приватизації встановлено особливий режим приватизації, визначена у розмірі 298 577 тис. крб. (п.17 акту оцінки). 12.07.1993 року Фондом державного майна України видано наказ №170-РПП про затвердження плану приватизації орендного підприємства Дніпропетровська фірма Мрія. Згідно з цим планом приватизації загальна вартість майна орендного підприємства, що підлягає приватизації, визначена у сумі 298 577 тис. крб. Пунктом 3.4. плану приватизації визначена вартість майна, для якого встановлений особливий режим приватизації (всього у розмірі 4 842 тис. крб.), зокрема житловий фонд у розмірі 114 тис. крб., приватизація якого буде здійснюватися у відповідності з Законом України Про приватизацію житлового фонду. 02.09.1993 року був укладений Договір КП-140 від 02.09.1993 року (далі - Договір), за яким Фонд державного майна України продав, а організація орендарів Дніпропетровської фірми Мрія придбала державну частку майна цілісного майнового комплексу-орендного підприємства Дніпропетровської фірми Мрія, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Барикадна, 5/7, яка відповідно до Договору оренди від 10.02.1992 року №203 та додаткової угоди до цього договору, укладеної 30.12.1992 року за №П12-20 з Регіональним відділенням Фонду державного майна України, передане державою організації орендарів Дніпропетровської фірми Мрія в тимчасове платне користування з правом викупу. Згідно з пунктом 3 Договору, його сума визначена відповідно до акту оцінки цілісного майнового комплексу орендного підприємства Дніпропетровська фірма Мрія та складає 298577 тис. крб. 20.09.1993 року між Фондом державного майна України та організацією орендарів Дніпропетровської фірми Мрія було підписано акт прийому-передачі державної частки цілісного майнового комплексу-орендного підприємства Дніпропетровської фірми Мрія до Договору, в якому зазначено, що сума викупу за мінусом розрахунків приватизаційними сертифікатами, перерахована покупцем платіжним дорученням №1 від 06.09.1993 року (217577 тис. крб.). Решта суми буде сплачена майновими сертифікатами (пункт 5 акту), що було здійснено протягом жовтня-грудня 1993 року. У квітні 1998 року між Фондом державного майна України та Колективним підприємством Дніпропетровська фірма Мрія було підписано додаток до акту прийому-передачі державної частки цілісного майнового комплексу орендного підприємства Дніпропетровської фірми Мрія, у якому наведено перелік викуплених за Договором об`єктів нерухомості, до яких за №39 увійшла будівля гуртожитку [ADDRESS] , інвентарний №НК 031. Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІ категорії складності від 13.09.2016 року ДП №143162571411, зареєстрованої Департаментом державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, зазначений гуртожиток введений в експлуатацію як багатоквартирний житловий будинок літ. А-9 загальною площею 10 333,33 кв.м. Вищевказаний гуртожиток був введений в експлуатацію, відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІ категорії складності від 13.09.2016 року №ДП6132571411, що була зареєстрована Департаментом державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, як багатоповерховий будинок літера А-9 загальною площею 10 333,3 кв.м. контролю. В Декларації зазначено, що в гуртожитку були проведені загально будівельні роботи, сантехмонтажні роботи, опоряджувальні роботи, підключення до інженерних мереж. В той же час, відсутні будь-які докази на підтвердження факту виконання перелічених робіт. Позивач також спростовує факт виконання зазначених робіт. В пункті 7 Декларації зазначена неправдива інформація. На проектування нових і реконструкцію житлових будинків з позначкою рівня підлоги верхнього поверху до 73,5 м (як правило, до 25 поверхів включно при висоті поверху 2,8 м), одноквартирні та багатоквартирні, у тому числі спеціалізовані квартирні житлові будинки для осіб похилого віку і сімей з інвалідами та гуртожитки, поширюються ДБН В.2.2-15-2005 Будинки і споруди ЖИТЛОВІ БУДИНКИ. ОСНОВНІ ПОЛОЖЕННЯ (надалі ДБН). У відповідності з пунктом 2.22 ДБН у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення : кухня, передпокій, санвузли, внутрішньо квартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо. В той же час в квартирах гуртожитку відсутні деякі із зазначених видів приміщень (кухні тощо). Позивач наголошувала, що згідно з пунктом 2.23 ДБН рівень комфорту і склад приміщень квартир і однокімнатних будинків у будівлях житла І категорії визначається завданням на проектування, при цьому нижня межа площі квартир повинна бути не нижче від відповідних показників квартир, наведених у таблиці 1. А отже, типи квартир і їх площі залежно від кількості житлових кімнат для однокімнатної квартири нижня і верхня межа площі квартир становить 30-40 кв.м., для двокімнатних відповідно 48-58 кв.м. Відповідно до пункту 2.24 ДБН площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м., в інших квартирах не менше 17 кв.м. Мінімальна площа спальні на одну особу - 10 кв.м, на дві 14 кв.м. Мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі 7 кв.м., у дво- та більше кімнатних 8 кв.м. Квартири в гуртожитку мають менші площі. Крім того, на переконання позивача, переведення гуртожитку в багатоквартирний будинок потребує розроблення відповідної проектно-кошторисної документації з переплануванням кімнат гуртожитку в ізольовані квартири зі зміною їх статусу. Такі види робіт за своєю правовою природою є реконструкцією в розумінні, наведеному у ДБН А.2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво». Згідно з порядком, встановленим ДБН В.3.2.-2-2009, для такого виду робіт розробляється проектно-кошторисна документація на підставі детального обстеження стану конструкцій, обладнання існуючого будинку. При реконструкції і капітальному ремонті гуртожитку, розташованому у щільній міській забудові, необхідно проведення аналізу його впливу на оточуючі будинки і споруди з метою забезпечення їх експлуатаційних якостей, міцності і стійкості, а у випадках, передбачених ДБН В.1.2-5, виконання науково-технічного супроводу. Приміщення у гуртожитку залишились кімнатами у гуртожитку, вони не відповідають вищевказаним нормам, встановленим ДБН для квартир у багатоквартирному будинку. Зокрема, площа кімнат не змінилась і, відповідно, не відповідає вимогам ДБН. В приміщеннях відсутні кухні тощо. Не були проведені будь-які роботи, які за своєю правовою природою є реконструкцією. Проміжок часу між декларацією про початок виконання будівельних робіт та декларацією про готовність об`єкта до експлуатації становить лише 19 днів. За такий короткий проміжок часу фактично неможливо провести реконструкцію дев`ятиповерхового гуртожитку. Виходячи з площі реконструкції гуртожитку та обсягу можливого економічного збитку цей об`єкт має підпадати під ІV категорію складності середнього класу наслідків. Враховуючи, зокрема, поверховість гуртожитку, його не можна було відносити до незначного класу наслідків. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно будівельного контролю на основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Прийняття в експлуатацію об`єктів І-ІІІ категорій складності проводиться шляхом реєстрації ДАБІ декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Прийняття в експлуатацію об`єктів ІV або V категорій складності здійснюється на підставі акту готовності об`єкта з видачою сертифіката відповідності встановленим стандартам. Загальною умовою прийняття об`єктів в експлуатацію є те, що на ньому має бути виконано всі передбачені проектною документацією роботи, змонтовано та випробувано обладнання. Користуючись тим, що під час прийняття в експлуатацію об`єктів І-ІІІ категорій складності ДАБІ не перевіряє сам об`єкт, а лише здійснює реєстрацію поданих документів, Відповідач 2 не здійснював робіт по реконструкції гуртожитку і подало Декларацію, яка містить неправдиві дані. У відповідності з пунктом 25 Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого Наказом Мінрегіонбуду від 06.11.2017 року №289, такі умови та обмеження не надаються у разі реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації та функціонального призначення, розміщення в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення. Отже, у випадку, зазначеному в Декларації, мали бути отримані містобудівні умови, оскільки в ній йдеться про реконструкцію гуртожитку, а не окремих його приміщень. Такі містобудівні умови Відповідач 2 не отримував. Крім того, позивач наголошувала, що Згідно зі статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. І в даному випадку будівництвом в розумінні наведеної норми права згідно зі статтею 5 Закону України «Про архітектурну діяльність» є нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт. Реконструкція, визначена у декларації від 13.09.2016 року №ДП 143162571411, не звільнена від пайової участі. Таким чином, пункт 22 Декларації також містить недостовірні відомості. В результаті приватизації швацької фабрики було утворено колективне підприємство «Мрія», у статутний фонд якого увійшов гуртожиток, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У подальшому, вказаний гуртожиток було внесено до статутного фонду закритого акціонерного товариства «Дніпропетровська фірма «Мрія» (дата реєстрації 16.07.2007 року), яке було створено шляхом перетворення і стало правонаступником КП «Мрія». Після цього гуртожиток перейшов до статутного фонду Відповідача 2. Зазначені обставини встановлені судовим рішенням у справі №ПР25266-09 та не підлягають доказуванню в силу приписів ст. 82 ЦПК України. В подальшому частина приміщень гуртожитку була відчужена на користь третіх осіб. В результаті відчуження частин Гуртожитку у власність ТОВ «Солостар» перейшла частина будівлі гуртожитку реєстраційний номер 1181258912101, як частина квартирного (багатоповерхового) житлового будинку літера А-9, об`єкту житлової нерухомості загальною площею 9 856,1 кв.м., житловою площею 7 090,6 кв.м., яка складається з приміщень : підвал прим. 1-63, І поверх кв. 101-111, 113, 114, 116-141, примі. І-ХІ; ІІ поверх кв. 201-218, 220-231, 233 241, прим. І-Х; ІІІ поверх кв. 301, 302, 304-337, 339-341, прим. І-VІІ; ІV поверх 401-408, 410-441, прим. І-VІІ; V поверх кв. 501-503, 505-541, прим. І-VІІІ; VІ поверх кв. 601-641, прим. І-VІІІ; VІІ поверх кв. 701-715, 718, 720-735, 737-741, прим. І-VІІ; VІІІ поверх кв. 801-814, 816-822, 824-838, 840, 841, прим. І-VІІІ; ІХ поверх кв. [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] 923, [ADDRESS] , прим. І-VІІІ, літери А, а1, а2, а3, а4 за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований за Відповідачем 2 згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.02.2017 року, індексний номер 340008296. Після відчуження частин гуртожитку лі. А [ADDRESS] у власність ТОВ «Солостар» перейшла частина будівлі гуртожитку як квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Відповідачем 2 на підставі акту оцінки вартості та приймання-передачі об`єкта нерухомого майна від 15.12.2017 року зазначену будівлю гуртожитку загальною площею 10 333,3 кв.м. внесено до статутного капіталу ТОВ «Солостар» вже в якості житлового будинку. Рішення про здійснення внеску до Статутного капіталу ТОВ «Солостар» за рахунок нерухомого майна, а саме: житлового будинку [ADDRESS] загальною вартістю 873 450,00 грн., що належить Відповідачу, було оформлено Протоколом загальних зборів учасників Відповідача від 09.02.2017 року. На підставі вищевикладеного, позивач пред`являє до Відповідача 2 позовну вимогу про визнання недійсним вказаного рішення, оформленого Протоколом загальних зборів учасників Відповідача від 09.02.2017 року, в частині другого питання порядку денного. Крім того, відповідач 2 та ТОВ «Солостар» здійснили внесення недостовірних відомостей до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, подальшої безпідставної зміни статусу гуртожитку та всупереч законодавчого мораторію щодо відчуження гуртожитків окрім їх передачі у комунальну власність поділ об`єкту нерухомого майна та продаж частин цього об`єкту. В період з 2017 року Відповідач 2 та ТОВ «Солостар» продовжували відчуження приміщень Гуртожитку шляхом продажу цих приміщень, як нібито квартир, фізичним особам. Однією із таких фізичних осіб є Відповідач 1. В підсумку на одне й те саме приміщення (розташоване за адресою: [ADDRESS] ) одночасно у двох осіб (Позивача та Відповідача 1) є право користування. Якщо право користування об`єктом нерухомого майна одночасно належить двом особам як нібито на два різні об`єкти, які насправді є однією й тією ж нерухомістю, то обидві особи володіють таким нерухомим майном, але володіння кожної з цих осіб є неповноцінним. Така особливість не змінює характеру порушення прав та інтересів постраждалої особи, яке полягає у позбавленні її порушником повноцінного володіння спірним майном. Наведене вище свідчить про наявність у Позивача права (права користування приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] ), яке порушене у зв`язку з державною реєстрацією за Відповідачем права власності на це приміщення. З викладеного вище випливає, що Відповідач 2 сприяв внесенню недостовірних відомостей до декларації про готовність об`єкта до експлуатації і в результаті внесення таких недостовірних відомостей був протиправно змінений правовий статус гуртожитку, що в свою чергу і стало причиною порушення права Позивача, за захистом якого вона змушена звернутись до суду. Просила визнати недійсним рішення, оформлене Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» від 09.02.2017 року, в частині другого питання порядку денного «Про внесення майнового внеску з боку ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» до Статутного капіталу ТОВ «Солостар» за рахунок нерухомого майна». Крім того, позивач просила скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , що зареєстровано за [PERSON] згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.08.2022 року індексний номер 64549101 (т.2, а.с. 33а-50, 55-72). 14 жовтня 2025 року ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» направили до суду заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, вказували, що проаналізувавши зміст вказаної заяви ТОВ «ДФ «МРІЯ» вважає, що вона підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 3 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки вона не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Уточнена позовна заява не містить жодного обґрунтування порушення вимог чинного законодавства України щодо розпорядження належним Відповідачу-2 на праві приватної власності нерухомим майном, що є грубим порушенням імперативних приписів ст. 175 ЦПК України та містить ознаки зловживання процесуальними правами шляхом подання завідомо безпідставного позову. Крім того, абсолютно всі підстави позову були предметом численних судових процесів в тому числі за участі позивача та його представника, зокрема в межах справи №904/4939/22. Так, в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала справа № 904/4939/22 за позовом [PERSON] (представник [PERSON] ) до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна Інспекція архітектури та містобудування України про скасування державної реєстрації права власності. 11.06.2024 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення, яким відмовлено в задоволенні позовну в повному обсязі. Вказане рішення залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.12.2024 року В межах розгляду справи Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було встановлено ряд обставин, які мають преюдиційний характер для розгляду справи № 201/826/25, зокрема те, що спірне приміщення знаходиться в будівлі, що має статус квартирного (багатоповерхового) будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , який не є гуртожитком, а Позивач не є власником приміщення або особою, з власності якої вибуло спірне приміщення вона лише мала право користування спіним приміщенням. Крім того, витребування будівлі колишнього гуртожитку за адресою [ADDRESS] , було предметом спору в межах справи № 904/5569/18, де суд встановив неможливість витребування вказаної будівлі, у тому числі у зв`язку з неконституційністю відповідних положень Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Відтак аргументи позивача стосовно порушення її права на приватизацію спростовується вищенаведеним. Крім того, Рішенням Господарського суду м. Києва від 18 січня 2022 року у справі № 904/5569/18 відмовлено взадоволенні позову Дніпровської міської ради до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія», ТОВ «Солостар», ТОВ «Ларсус», за участю третіх осіб, які не заявляли самостійних вимог щодо предмета спору за участю прокуратури Дніпропетровської області про скасування реєстрації декларацій та прийняття рішення про передачу гуртожитку до комунальної власності. Таким чином, доводи позивача про протиправність проведення реконструкції та про порушення прав мешканців гуртожитку є надуманими та спростовуються рішеннями органів судової влади, постановлених у справах, в яких брала участь позивач, та які є преюдиційними для розгляду даної справи. На переконання ТОВ «Дніпропетровська фірма «МРІЯ», позивачем умисно здійснено пред`явлення завідомо безпідставного позову, що в свою чергу є зловживанням процесуальними правами в розумінні ст. 44 ЦПК України. ТОВ «Дніпропетровська фірма «МРІЯ» вважає, що в межах справи 201/826/25 відсутній будь-який спір, що стосується ТОВ « Дніпропетровська фірма «МРІЯ». Залучення ТОВ «Дніпропетровська фірма «МРІЯ» до складу відповідачів було здійснено позивачем виключно з метою введення суду в оману щодо дійсного стану взаємовідносин сторін та має в свою ознаки зловживання процесуальними правами. З наведених підстав ТОВ «Дніпропетровська фірма «МРІЯ» просили визнати подання представником [PERSON] - адвокатом Биструшкіним О. С. заяви про уточнення позовних вимог зловживанням процесуальними права шляхом подання завідомо безпідставного позову; залишити заяву про уточнення позовних вимог без розгляду направити до Раді адвокатів Дніпропетровської області повідомлення про вчинення адвокатом Биструшкіним О.С. порушення правил адвокатської етики шляхом зловживання процесуальними правами та закрити провадження у справі № 201/826/25 в частини ТОВ «Дніпропетровська фірма «МРІЯ» (т.2, а.с. 77-82). 14 жовтня 2025 року представником позивача адвокатом Биструшкіним О.С. направлено до суду заяву про повернення документів, направлених ТОВ «Дніпропетровська фірма «МРІЯ» 24 вересня 2025 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від 15 вересня 2025 року з тих підстав, що ТОВ «Дніпропетровська фірма «МРІЯ» не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІКС (т.2, а.с. 84-86). 15 жовтня 2025 року вказані документи повторно були направлені суду ТОВ «Дніпропетровська фірма «МРІЯ» через зареєстрований електронний кабінет, а саме акт оцінки вартості та приймання-передачі об`єкта нерухомого майна, що вносяться до статутного капіталу ТОВ «Солостар» від 15 лютого 2017 року, протокол загальних зборів учасників ТОВ «Дніпропетровська фірма «МРІЯ» від 09 лютого 2017 року (т.2, а.с. 92-94, 95-97). 14 жовтня 2025 року представник [PERSON] - адвокат Палкін А.Ю. направив до суду відзив на заяву про уточнення позовних вимог, в якому зазначив, що обираючи спосіб захисту скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , позивач стверджує про нібито порушення його права на користування квартирою [ADDRESS] , начебто порушення будівельних норм під час реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ДП 143162571411 від 13.09.2016 року, що є безпідставним. Так Розпорядженням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 22р від 10.01.1993 було зареєстровано орендне підприємство Дніпропетровська фірма «Мрія» та статут останнього. Наказом Фонду державного майна України № 10-ДП від 05.03.1993 прийнято рішення про приватизацію державного майна орендного підприємства Дніпропетровська фірма «Мрія». 12.07.1993 року Фондом державного майна України видано наказ № 170-РПП про затвердження плану приватизації орендного підприємства Дніпропетровська фірма «Мрія». 02.09.1993 між Фондом державного майна України та організацією орендарів Дніпропетровської фірми «Мрія» укладений договір КП-140 від 02.09.1993 року, відповідно до якого Фонд державного майна України продав, а організація орендарів Дніпропетровської фірми «Мрія» придбала державну частку майна цілісного майнового комплексу-орендного підприємства «Дніпропетровської фірми «Мрія». 20.09.1993 року між Фондом державного майна України та організацією орендарів Дніпропетровської фірми «Мрія» підписано акт прийому-передачі державної частки цілісного майнового комплексу-орендного підприємства «Дніпропетровської фірми «Мрія» до договору, в якому зазначено, що сума викупу за мінусом розрахунків приватизаційними сертифікатами, перерахована покупцем платіжним дорученням № 1 від 06.09.1993 (217577 тис.крб.). Решта суми буде сплачена майновими сертифікатами (81000 тис.крб.), що було здійснено протягом жовтня-грудня 1993 року. 07.04.1998 року між Фондом державного майна України та КП «Дніпропетровська фірма «Мрія» підписано додаток до акту прийому-передачі державної частки цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Дніпропетровської фірми «Мрія», у якому наведено перелік викуплених за договором об`єктів нерухомості, до яких увійшла будівля гуртожитку м. Дніпро, вул. Добровольців, буд. 10, інвентарний № НК 031, а отже до складу цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Дніпропетровська фірма «Мрія», який був відчужений за вказаним договором, увійшла будівля гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В подальшому в процесі перетворення підприємства будівля гуртожитку в якості внеску КП «Дніпропетровська фірма «Мрія» до статутного фонду перейшла у власність ЗАТ «Дніпропетровська фірма «Мрія». 07.11.2005 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради було видано Закритому акціонерному (правонаступником якої товариству є Товариство «Дніпропетровська з фірма «Мрія» обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська фірма «Мрія» свідоцтво про право власності на нерухоме майно на будівлю гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Питання вилучення на той час будівлі гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у ТОВ Дніпропетровська фірма «Мрія» вже було предметом судового розгляду у справі № ПР25/266-09. Постановою Вищого господарського суду України від 02.06.2011 року у справі № ПР25/266-09 було встановлено законність приватизації будівлі гуртожитку орендним підприємством Дніпропетровської фірми Мрія (правонаступником якого є ТОВ Дніпропетровська фірма «Мрія»), а також те, що на момент проведення приватизації орендного підприємства Дніпропетровської фірми Мрія гуртожитки не відносилися до об`єктів державного житлового фонду, який підлягав приватизації громадянами України чи підлягав передачі у комунальну власність відповідних Рад, і могли бути включені до вартості майна підприємств, які підлягали приватизації, оскільки законодавчої заборони не існувало. 01.08.2014 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» видано свідоцтво про право власності на будівлю гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 10333,3 кв. м. 25.08.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області зареєстровано подану ТОВ Дніпропетровська фірма «Мрія» декларацію № ДП 083162380103 про початок виконання будівельних робіт «реконструкція будівлі гуртожитку під багатоквартирний житловий будинок по [ADDRESS] 13.09.2016 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області зареєстровано подану ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № ДП 143162571411 від 13.09.2016 року, а саме дев`ятиповерхового житлового будинку з підвалом літ. А-9 після реконструкції будівлі гуртожитку по [ADDRESS] . 01.10.2016 проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» на 9-ти поверховий багатоквартирний житловий будинок, загальною площею 10333,3 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: декларація про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності, серія та номер: № ДП 143162571411, виданий 13.09.2016 Департаментом Державної архітектурно будівельного інспекції у Дніпропетровській області; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: [NUMBER] , виданий 01.08.2014 Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. В подальшому згідно акту оцінки вартості та приймання-передачі об`єкта нерухомого майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «СОЛОСТАР» від 15.02.2017 ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» передано, а Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛОСТАР» отримало частину багатоквартирного житлового будинку літ. А-9, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 9865,1 кв.м. 17.02.2017 року проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «СОЛОСТАР» на частину квартирного (багатоповерхового) житлового будинку загальною площею 9865,1 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: декларація про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності, серія та номер: № ДП 143162571411, виданий 13.09.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельного інспекції у Дніпропетровській області; акт оцінки вартості та приймання-передачі об`єкта нерухомого майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Солостар», номер б/н, виданий 15.02.2017 ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» та ТОВ «Солостар». В грудні 2018 року Дніпровська міська рада звернулась з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія», ТОВ «СОЛОСТАР», ТОВ «ЛАРСУС», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, за участю Прокуратури Дніпропетровської області, про скасування реєстрації декларацій та прийняття рішення про передачу до комунальної власності приміщень у будівлі гуртожитку. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2018 було відкрито провадження у справі № 904/5569/18 за позовом Дніпровської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія», ТОВ «СОЛОСТАР», ТОВ «ЛАРСУС», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, за участю Прокуратури Дніпропетровської області, про скасування реєстрації декларацій та прийняття рішення про передачу до комунальної власності приміщень у будівлі гуртожитку. В подальшому, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2020 справу № 904/5569/18 передано за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва. 15.05.2020 року ухвалою Господарського суду міста Києва було прийнято справу №904/5569/18 до провадження та призначено підготовче засідання. Між тим, рішенням Конституційного Суду України від 20.10.2021 № 7-р(ІІ)/2021 у Документ сформований в системі «Електронний суд» 14.10.2025 5 справі № 3-181/2020 (440/20), що положення пп. б п. 1 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», якими передбачалось передання гуртожитків, включених до статутних капіталів товариств, у власність територіальних громад на безкомпенсаційній основі за рішенням суду без згоди власника гуртожитку, було визнано такими, що не відповідають Конституції України та вказані положення втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення від 20.10.2021. Офіційний текст вказаного рішення Конституційного Суду України від 20.10.2021 оприлюднено на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України за посиланням: https://ccu.gov.ua/sites/default/files/docs/7_p_2_2021.pdf. За результатом тривалого розгляду вказаної справи Господарським судом міста Києва було ухвалено рішення від 18.01.2022 року у справі № 904/5569/18, яким було відмовлено у задоволенні позову Дніпровської міської ради в повному обсязі. Станом на теперішній час жодним з учасників справи рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2022 оскаржено не було та набрало законної сили. У вказаній справі № 904/5569/18 [PERSON] брала участь у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача. У подальшому, а саме 19.08.2022 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , що підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та договором купівлі продажу. Таким чином, в момент придбання зазначеної квартири, право власності ТОВ «Солостар» на зазначену квартиру не було оскаржене, а відтак укладений між ТОВ «Солостар» та [PERSON] правочин щодо продажу на користь Відповідача квартири [ADDRESS] не підлягає скасуванню на підставі даної позовної заяви. Вказували, що позивач вже зверталася до суду із аналогічним позовом в межах справи №904/4939/22, в якому просила скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , зареєстровану за [PERSON] згідно з рішенням про державну реєстрації прав та їх обтяжень від 19.08.2022 року індексний номер 64549101. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2024 року у справі №904/4939/22 у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] третя особа: Державна інспекція архітектури та містобудування України про скасування державної реєстрації права власності було відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного Суду 12.12.2024 року в межах справи №904/4939/22 рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2024 року у справі №904/4939/22 залишено без змін. Крім того [PERSON] в позові зазначає про нібито [PERSON] порушене її право на користування квартирою [ADDRESS] , однак у Позивача відсутнє право користування квартирою [ADDRESS] , у Позивача ніколи не було права власності на вказаний об`єкт, не укладалися договори оренди щодо вказаного об`єкту, а долучений до матеріалів справи ордер, виданий на об`єкт з іншим правовим режимом (кімната в гуртожитку), який вичерпав свою дію, оскільки правовий режим даного майна було завершено переведенням гуртожитку в стан багатоповерхового будинку. Саме з 19.09.2022 року [PERSON] є власником квартири. Станом на 01.02.2024 року за кв. [ADDRESS] , якою є власник [PERSON] , обліковувалась заборгованість у розмірі 43 775 грн. 82 коп.. У зв`язку з цим, 02.02.2024 року між власником квартири [ADDRESS] [PERSON] та ОСББ «Добровольців 10» було укладено договір №141 на погашення заборгованості по сплаті за спожиті комунальні послуги, де сторони погодили між собою графік погашення заборгованості помісячно аж до січня 2027 року. Станом на теперішній час, [PERSON] виконує умови договору №141 на погашення заборгованості по сплаті за спожиті комунальні послуги та щомісяця сплачує в адресу ОСББ «Добровольців 10» грошові кошти. Наведені обставини підтверджуються довідкою №617/03-25 від 05.03.2025 року, яка була надана Відповідачу головою правління ОСББ «Добровольців 10» Відтак, Позивач вже досить тривалий час не перебуває у даній квартирі, не утримує її, не сплачує внески до ОСББ, подає чисельні позови та заявляє про якесь право користування, на існування якого немає жодних підстав. Разом з тим, неможливо підтвердити або спростувати обставини користування даною квартирою саме позивачем та чи користувалась вона взагалі колись цим майном, докази на підтвердження цього в матеріалах справи відсутні. Вказували, що відповідач [PERSON] взагалі не має жодного відношення до нібито порушеного права позивача, оскільки останньою було придбано саме квартиру в багатоповерховому будинку, а не кімнату в гуртожитку, а тому позовні вимоги не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки Відповідач є добросовісним набувачем. На думку відповідача 1, позивач мав би звертатися із позовом до ТОВ «СОЛОСТАР» про порушення його прав, однак Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛОСТАР» (код ЄДРПОУ 36495047) ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2023 року у справі 904/4939/22 було ліквідовано в межах справи про банкрутство ТОВ «СОЛОСТАР». Позивачем обраний неналежний та неефективний спосіб захист її прав, а задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить вимогам Закону. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру прав має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача, такий запис вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову. В межах даної справи [PERSON] було пред`явлено позов саме про скасування державної реєстрації права власності на квартиру, якою на разі володіє [PERSON] на частину будівлі гуртожитку (реєстраційний номер 1181258912101) як частину квартирного (багатоповерхового) житлового будинку літ. А-9, а саме на права власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстрований за Відповідачем згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.08.2022 року, індексний номер 64549101. Позивачем жодним чином не обґрунтовано, які її права порушенні реєстрацією права власності на спірне приміщення за відповідачем. Враховуючи суб`єктний склад спору (зокрема, відповідачем вказано [PERSON] ), даний позов за своїм характером є віндикаційним, але з огляду предмет позову та з урахуванням усталеної практики Верховного Суду, обраний позивачем спосіб захисту є неналежним та неефективним. Більш того, віндикаційний позов може бути пред`явлений виключно власником або колишнім власником, але з матеріалів справи вбачається та позивачем підтверджується, що в останньої ніколи не було права власності на спірну квартиру. Вказані обставини самі по собі є самостійними підставами для відмови у позові. В якості обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає про недостовірність відомостей, що містяться в деклараціях про готовність об`єкта до експлуатації від 13.09.2016 року ДП № 143162571411 та про початок виконання будівельних робіт від 25.08.2016 ДП № 083162380103, пов`язану з невиконанням робіт по реконструкції гуртожитку. При цьому, позивач неодноразово оперує посиланням на нібито якісь порушення будівельних норм, тощо. Слід звернути увагу, що Позивачем в якості доказів на підтвердження обставин, що становлять підстави позову, долучено лише копії ордеру на житлову площу у гуртожитку від 11.07.2003 року та декларації від 13.09.2016 року ДП №143162571411. Між тим, обов`язок доведення обставин на спростування презумпції достовірності відомостей Державного реєстру речових прав покладено саме на позивача, який не надав жодного доказу на підтвердження наведених в позові обставин щодо недостовірності відомостей, зазначених в деклараціях про готовність об`єкта до експлуатації від 13.09.2016 року ДП № 143162571411 та про початок виконання будівельних робіт від 25.08.2016 року ДП № 083162380103. Крім того, виникненню права власності ТОВ «СОЛОСТАР» на частину квартирного (багатоповерхового) житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , шляхом передачі об`єкта нерухомості до статутного капіталу ТОВ «СОЛОСТАР», в силу національної системи регулювання порядку прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва та набуття права власності на такі об`єкти, слугувала та передувала активна участь в такому процесі держави в особі відповідних органів архітектурно будівельного контролю, які спочатку надали дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції будівлі гуртожитку під багатоквартирний житловий будинок, процес якого вони уповноважені контролювати, а потім прийняли до експлуатації цей об`єкт. Відповідні органи Державної архітектурно-будівельної інспекції України в силу закону уповноважені здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль та державний архітектурно-будівельний нагляд, що направлені на уникнення порушень законодавчо встановлених норм регулювання містобудівної діяльності. При цьому, під час подання саме ТОВ Дніпропетровська фірма «МРІЯ» для реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт від 25.08.2016 року № ДП 083162380103 та про готовність об`єкта до експлуатації від 13.09.2016 року № ДП 143162571411 уповноваженим органом не було повернуто жодну з поданих декларацій, не було виявлено недоліків в оформленні та поданні таких декларацій, натомість було зареєстровано вказані декларації та введено в експлуатацію об`єкт: багатоповерховний житловий будинок з підвалом літ. А -9 за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу, Відповідач, не уповноважена та не зобов`язана контролювати, перевіряти законність реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт від 25.08.2016 року № ДП 083162380103 та про готовність об`єкта до експлуатації від 13.09.2016 року № ДП 143162571411. Право власності на частину квартирного (багатоповерхового) житлового будинку було набуте ТОВ «СОЛОСТАР» добросовісно в результаті проведення державними органами законодавчо встановлених процедур, а тому відповідальність за вказані процедури реєстрації відповідних декларацій та введення об`єкта нерухомості в експлуатацію не може покладатися на Відповідача, який в даному випадку є добросовісним набувачем та вправі покладатись на належність та легітимність проведення державним органом законодавчо встановлених процедур. Крім того, позивачем не спростована презумпція правомірності декларацій про готовність об`єкта до експлуатації від 13.09.2016 року ДП № 143162571411 та про початок виконання будівельних робіт від 25.08.2016 ДП № 083162380103, які є актами індивідуальної дії, не надано доказів на спростування презумпції правомірності правочину, укладеного між ТОВ «Солостар» та [PERSON] . Твердження позивача ґрунтуються виключно на припущеннях, що прямо суперечить ч. 6 ст. 81 ЦПК України. Разом з тим, Господарський суд міста Києва в мотивувальній частині рішення від 18.01.2022 у справі № 904/5569/18, оцінюючи аналогічні підстави для витребування приміщень буд. [ADDRESS] , дійшов висновків про правомірність зазначених декларацій, а отже має місце преюдиційність обставин достовірності даних декларацій, що апріорі спростовує доводи позивачки в цій частині. Заявляючи вимогу про визнання недійсним рішення, оформленого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» від 09.02.2017 року, в частині другого питання порядку денного «Про внесення майнового внеску з боку ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» до Статутного капіталу ТОВ «Солостар» за рахунок нерухомого майна», позивач не надає жодного доказу, з яких саме підстав має бути скасований протокол загальних зборів учасників ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» від 09.02.2017 року та не надає жодного доказу щодо даної позовної вимоги. Разом з тим, сама по собі дана вимога є неналежним способом захисту. Позивачем не наведено жодних правових та обґрунтованих підстав для застосування даного способу захисту, а в сукупності з відсутністю належних та допустимих доказів, дана позовна вимога не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, [PERSON] просила відмовити [PERSON] у задоволені позовної заяви у повному обсязі. Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті (т.2 , а.с. 135). 17 листопада 2025 року представник [PERSON] - адвокат Биструшкін О.С. подав до суду заяву про застосування заходів процесуального примусу до ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» у виді штрафу в дохід державного бюджету за порушення обов`язку зареєструвати електронний кабінет в підсистемі електронний суду ЄСІКС (т.2, а.с. 137-140). Цього ж дня, 17 листопада 2025 року, представник [PERSON] - адвокат Биструшкін О.С. подав до суду заяву про застосування заходів процесуального примусу до ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» у виді штрафу в дохід державного бюджету за порушення, спрямовані на неподання документів, які були запитані відповідно до адвокатського запиту № 04/07 від 04 липня 2025 року (т.2, а.с. 141-142, 150-151). Також 17 листопада 2025 року представник [PERSON] - адвокат Биструшкін О.С. подав до суду клопотання про повернення без розгляду заперечень на заяву про уточнення позовних вимог, поданих 14 жовтня 2025 року ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» (т.2, а.с.143). 17 листопада 2025 року представник [PERSON] - адвокат Биструшкін О.С. подав заяву про повернення ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» відзиву на позовну заяву від 06 липня 2025 року (т.2, а.с.144), а також клопотання про про постановлення окремої ухвали відносно недоліків у діяльності ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» (т.2, а.с. 145-147) та клопотання про повернення відповідачеві -2 заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному виді від 06 липня 2025 року (т.2, а.с. 148-149). Ухвалами суду від 17 листопада 2025 року у задоволенні вищевказаних клопотань представника [PERSON] - адвоката Биструшкіна О.С. було відмовлено (т.2, а.с. 165-168). Ухвалою від 17 листопада 2025 року суд перейшов у стадію ухвалення рішення. У судовому засіданні представник представник [PERSON] - адвокат Биструшкін О.С. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» адвокат Величко В.Ю. просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та зловживання процесуальними правами. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Палкін А.Ю. у заяві від 16 листопада 2025 року просив розглядати справу без його участ (т.2, а.с. 155-158). Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що розпорядженням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 22р від 10.01.1993 було зареєстровано орендне підприємство Дніпропетровська фірма «Мрія» та статут останнього. Наказом Фонду державного майна України № 10-ДП від 05.03.1993 прийнято рішення про приватизацію державного майна орендного підприємства Дніпропетровська фірма «Мрія». 12.07.1993 року Фондом державного майна України видано наказ № 170-РПП про затвердження плану приватизації орендного підприємства Дніпропетровська фірма «Мрія». 02.09.1993 року між Фондом державного майна України та організацією орендарів Дніпропетровської фірми «Мрія» укладений договір КП-140 від 02.09.1993, відповідно до якого Фонд державного майна України продав, а організація орендарів Дніпропетровської фірми «Мрія» придбала державну частку майна цілісного майнового комплексу-орендного підприємства «Дніпропетровської фірми «Мрія». 20.09.1993 року між Фондом державного майна України та організацією орендарів Дніпропетровської фірми «Мрія» підписано акт прийому-передачі державної частки цілісного майнового комплексу-орендного підприємства «Дніпропетровської фірми «Мрія» до договору, в якому зазначено, що сума викупу за мінусом розрахунків приватизаційними сертифікатами, перерахована покупцем платіжним дорученням № 1 від 06.09.1993 (217577 тис.крб.). Решта суми буде сплачена майновими сертифікатами (81000 тис.крб.), що було здійснено протягом жовтня-грудня 1993 року. 07.04.1998 року між Фондом державного майна України та Колективним підприємством «Дніпропетровська фірма «Мрія» підписано додаток до акту прийому-передачі державної частки цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Дніпропетровської фірми «Мрія», у якому наведено перелік викуплених за договором об`єктів нерухомості, до яких увійшла будівля гуртожитку [ADDRESS] , інвентарний № НК 031. Отже, до складу цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Дніпропетровська фірма «Мрія», який був відчужений за вказаним договором увійшла будівля гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В подальшому в процесі перетворення підприємства спірна будівля гуртожитку в якості внеску КП «Дніпропетровська фірма «Мрія» до статутного фонду перейшла у власність Закритого акціонерного товариства «Дніпропетровська фірма «Мрія». 07.11.2005 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради було видано Закритому акціонерному товариству «Дніпропетровська фірма «Мрія» (правонаступником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська фірма «Мрія» (відповідач-2)) свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] на будівлю гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . 01.08.2014 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська фірма «Мрія» видано свідоцтво про право власності на будівлю гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 10333,3 кв. м. 25.08.2016 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області зареєстровано подану Товариством з обмеженою відповідальністю Дніпропетровська фірма «Мрія» декларацію № ДП 083162380103 про початок виконання будівельних робіт «реконструкція будівлі гуртожитку під багатоквартирний житловий будинок по [ADDRESS] . 13.09.2016 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області зареєстровано подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська фірма «Мрія» декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № ДП 143162571411 від 13.09.2016 року, а саме дев`ятиповерхового житлового будинку з підвалом літ. А-9 після реконструкції будівлі гуртожитку по [ADDRESS] . 01.10.2016 проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» на 9-ти поверховий багатоквартирний житловий будинок, загальною площею 10333,3 кв. м, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: декларація про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності, серія та номер: № ДП 143162571411, виданий 13.09.2016 року Департаментом Державної архітектурно-будівельного інспекції у Дніпропетровській області; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: [NUMBER] , виданий 01.08.2014 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідні відомості підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. В подальшому згідно акту оцінки вартості та приймання-передачі об`єкта нерухомого майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Солостар» (відповідач-3) від 15.02.2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська фірма «Мрія» передано, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Солостар» отримало частину багатоквартирного житлового будинку літ. А-9, що розташований за адресою: [ADDRESS] ., загальною площею 9865,1 кв.м. 17.02.2017 року проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «Солостар» на частину квартирного (багатоповерхового) житлового будинку загальною площею 9865,1 кв.м, за адресою: [ADDRESS] .. Підстава виникнення права власності: декларація про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності, серія та номер: № ДП 143162571411, виданий 13.09.2016 року Департаментом Державної архітектурно-будівельного інспекції у Дніпропетровській області; акт оцінки вартості та приймання-передачі об`єкта нерухомого майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Солостар», номер б/н, виданий 15.02.2017 року ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» та ТОВ «Солостар». Відповідні відомості підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до акту приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу Товариства з обмеженою квартирного «Ларсус» від 10.05.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Солостар» передало, а ТОВ «Ларсус» отримало частину квартирного (багатоповерхового) житлового будинку літ. А-9, загальною площею 631,4 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] .. 10.05.2018 року проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «Ларсус» на частину квартирного (багатоповерхового) житлового будинку загальною літ. А-9, загальною площею 631,4 кв.м, за адресою: [ADDRESS] .. Підстава виникнення права власності: протокол загальних зборів учасників ТОВ «Солостар», серія та номер: 421, виданий 12.02.2018 року ТОВ «Солостар»; акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу, сері та номер: 780,781, виданий 10.05.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «Солостар» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ларсус». Відповідні відомості підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Вищевикладені обставини встановлені постановою Вищого господарського суду України від 02 червня 2011 року у справі № ПР25/266-09 за позовом Фонду державного майна України до ТОВ Дніпропетровська фірма Мрія, Колективного підприємства Дніпропетровська фірма Мрія, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Дніпропетровська міська рада; [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності, вилучення майна з незаконного володіння Окрім того даною постановою було встановлено законність приватизації будівлі гуртожитку орендним підприємством Дніпропетровської фірми «Мрія». Зокрема зазначено, що пунктом 2 Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №891 від 6 листопада 1995 року, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду крім гуртожитків. Зміни до п.2 Положення щодо передачі в комунальну власність відомчого житлового фонду, у тому числі гуртожитків, були внесені постановою Кабінету Міністрів України №695 лише 26 травня 2004 року. Отже, на момент проведення приватизації орендного підприємства Дніпропетровської фірми Мрія гуртожитки не відносилися до об`єктів державного житлового фонду, який підлягав приватизації громадянами України чи підлягав передачі у комунальну власність відповідних Рад, і могли бути включені до вартості майна підприємств, які підлягали приватизації, оскільки законодавчої заборони не існувало. Таким чином, обставини набуття у власність ЗАТ «Дніпропетровська фірма «Мрія» спірного гуртожитку досліджувались судом. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в грудні 2018 Дніпровська міська рада звернулась до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська фірма «Мрія», Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛОСТАР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАРСУС», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, за участю Прокуратури Дніпропетровської області, про скасування реєстрації декларацій та прийняття рішення про передачу до комунальної власності приміщень у будівлі гуртожитку. Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.01.2022 року у справі № 904/5569/18 було відмовлено у задоволенні вищевказаного позову Дніпровської міської ради в повному обсязі (т.1, а.с. 147-196). У вказаній справі № 904/5569/18 [PERSON] брала участь у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача. Витребування будівлі колишнього гуртожитку було предметом спору вищевказаної справи № 904/5569/18, суд встановив неможливість витребування вказаної будівлі, у тому числі у зв`язку з неконституційністю відповідних положень Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». У подальшому, 19.08.2022 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , що підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та договором купівлі продажу. Отже, на момент придбання спірної квартири право власності ТОВ «Солостар» на вказане нерухоме майно не було оскаржене. Рішенням\~Жовтневого районного\~суду міста\~Дніпропетровська від\~11\~червня 2024\~року у\~справі 904/4939/22,\~яке набрало\~законної сили,\~ позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Державна інспекція архітектури та містобудування України про скасування державної реєстрації права власності залишені без задоволення (т.1, а.с.58-61). У частині першій\~статті\~2\~ЦПК\~України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею\~5\~ЦПК\~України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За частиною першою статті\~13\~ЦПК\~України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею\~15\~ЦК\~України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті\~4\~ЦПК\~України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. При цьому, відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року в справі № 916/2040/20). Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті\~16\~ЦК\~України. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17). Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Гарантоване статтею\~55\~Конституції України\~й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем. Звертаючись із позовною заявою, позивач вказувала, що державна реєстрація права власності на спірну квартиру за відповідачем порушує її право користування квартирою [ADDRESS] . Між тим судом встановлено, що у позивача відсутнє право користування спірною квартирою, вона ніколи не була її власником. Долучений до матеріалів справи ордер, виданий на об`єкт з іншим правовим режимом (кімната в гуртожитку), який вичерпав свою дію, оскільки правовий режим даного майна було завершено переведенням гуртожитку в стан багатоповерхового будинку. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що спірне приміщення знаходиться в будівлі, що має статус квартирного (багатоповерхового) будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який не є гуртожитком. В свою чергу 19.08.2022 року [PERSON] було придбано саме квартиру в багатоповерховому будинку, а не кімнату в гуртожитку. Позивач не є власником приміщення або особою, з власності якої вибуло спірне приміщення. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність порушеного права позивача. Слід зазначити, звертаючись із позовною заявою, позивач, посилалась на недостовірність відомостей, що містяться в деклараціях про готовність об`єкта до експлуатації від 13.09.2016 року ДП № 143162571411 та про початок виконання будівельних робіт від 25.08.2016 ДП № 083162380103, пов`язану з невиконанням робіт по реконструкції гуртожитку. З наведених підстав позивач просила визнати недійсним рішення, оформлене Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» від 09.02.2017 року, в частині другого питання порядку денного «Про внесення майнового внеску з боку ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» до Статутного капіталу ТОВ «Солостар» за рахунок нерухомого майна». Між тим, Господарський суд міста Києва в мотивувальній частині рішення від 18.01.2022 у справі № 904/5569/18, яке набрало законної сили, оцінюючи аналогічні підстави для витребування приміщень буд. [ADDRESS] , дійшов висновків про правомірність зазначених декларацій. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Розглядаючи по суті даний спір, суд не знаходить підстав для задоволення позову. Отже у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації права власності слід відмовити.

Outcome: dismissed