Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Факторингова компанія\~«Укрглобал-Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 31.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі Первісний кредитор, ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] (далі Відповідач) було укладено Договір № 5470649 про надання споживчого кредиту (далі - Договір). Оскільки відповідач порушила умови укладеного кредитного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 26.09.2023 року заборгованість за Договором № 5470649 про надання споживчого кредиту від 31.01.2022 року виникла на загальну суму 69 775 грн. 00 коп., що складається із заборгованості за кредитом 25 000 грн. 00 коп. та заборгованості за нарахованими процентами 44 775 грн. 00 коп. Далі, 26.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Факторингова компанія\~«Укрглобал-Фінанс» було укладено Договір факторингу № 26.09/23-Ф (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» передає (відступає) Товариству з\~обмеженою відповідальністю\~«Факторингова компанія\~«Укрглобал-Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Факторингова компанія\~«Укрглобал-Фінанс» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 26.09/23-Ф, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № 5470649 про надання споживчого кредиту від 31.01.2022 року. У зв`язку із вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути із [PERSON] заборгованість за Договором № 5470649 про надання споживчого кредиту від 31.01.2022 року у загальному розмірі 69 775 грн. 00 коп., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000 грн. 00 коп. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Сікорською Іриною Станіславівною у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача посилається на ті обставини, що по-перше, в матеріалах справи відсутні договори факторингу (уступки права вимоги) з усіма сторінками, реєстр боржників, акти приймання передачі та докази оплати за договорами факторингу. Наявні в матеріалах справи витяги з реєстру боржників не містять підпису посадової особи і відтиску печатки первісних кредиторів, а підписані лише позивачем, а тому не є належними доказами в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу. Отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджували б наявність у ТОВ «ФК «Укрглобал Фінанс» права вимоги до [PERSON] , відповідно право на позов взагалі відсутнє. По- друге, в матеріалах справи відсутній кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового цифрового підпису, в справі наявна лише роздруківка договору, не підписані ні власноручним ні цифровим підписом, відповідно докази укладання кредитного договору відповідачем взагалі відсутні. По-третє, в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема, копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, тощо, на підтвердження перерахування на рахунок [PERSON] грошових коштів. Надані позивачем довідки не є належними та допустимими доказами, оскільки не містять реквізитів отримувача, зокрема, його рахунку. Крім того, на підтвердження наявності у відповідача заборгованості до позовної заяви було надано розрахунок заборгованості, які містять лише загальну вартість несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми щомісячного платежу,суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків. Квитанції про сплату не є доказами видачі кредитних коштів оскільки не містять реквізитів отримувача, його ПІБ та номеру картки, відповідно роздруківки не є доказами видачі грошових коштів по кредиту. А також, нараховані відсотки поза межами строку кредитування. Строк кредитування 30 днів. Отже, навіть за умови наявності підстав для задоволення позову відсотки мають бути зменшені, оскільки вони майже в шість раз перевищують розмір заборгованості за тілом кредиту. У зв`язку з вищевикладеним, прошу суд відмовити у задоволені позовних вимог, як відмовити і у стягненні правової допомоги, оскільки витрати на правову допомогу є неспівмірними зі складність справи, часом, витраченим на виконання робіт, обсягом виконання робіт та ціною позову. Представником Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Факторингова компанія\~«Укрглобал-Фінанс» було подано відповідь на відзив, у якому було зазначено, а саме: 1) щодо укладання кредитного договору, то відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п. 7.1.17, 7.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти кредитний договір та підписала кредитний договір 31.01.2022 року о 19:54:57 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором М854383, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 31.01.2022 року на платіжну картку № [NUMBER] (завірену копію з листа вих. № 3348 від 12.10.2023 про переказ коштів ТОВ «ФК « Контрактний дім» долучено до матеріалів справи); 2) 26.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 5470649 про надання споживчого кредиту від 31.01.2022 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», завірену копію якого було долучено до матеріалів справи разом із завіреною копією платіжної інструкції про оплату за Договором факторингу, а також, завіреною копією акту приймання передачі реєстру боржників до Договору факторингу та завіреною копією з реєстру боржників до Договору факторингу; 3) щодо нарахування відсотків за Договором № 5470649 про надання споживчого кредиту від 31.01.2022 року, то стягнення нарахованих процентів за користування кредитом за кредитним договором здійснюються за період строку дії кредитного договору, а також, штрафні санкції (у разі наявності) відповідно до умов кредитного договору; 4) щодо первинних документів, то у довідці про переказ коштів відсутнє ПІБ та ІПН отримувача, однак, зазначено унікальний номер транзакції, дата та час проведення переказу, маска платіжної карки № [NUMBER] зарахування переказу, що відповідає масці платіжної картки зазначеній у кредитному договорі; 5) щодо застосування норм Закону України «Про споживче кредитування», то відповідач погодила зі своєї сторони такі умови кредитного договору, підписавши його зміст. Кредитний договір або його окремі положення недійсними не визнано, отже, умови договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником; 6) щодо правомірності стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу з відповідача у розмірі 10\~000 грн. 00 коп., то в матеріалах справи наявні всі необхідні документи, які підтверджують витрати позивача на правову допомогу, зокрема, щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, яка була сплачена позивачем. У зв`язку з чим представник позивача просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, та вирішити питання щодо стягнення судових витрат. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Факторингова компанія\~«Укрглобал-Фінанс» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за його відсутності. Відповідач просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги не визнає, у задоволені позовних вимог просить відмовити у повному обсязі, про що зазначила у своєму відзиві на позовну заяві. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12.09.2025 року вирішено витребувати у АТ «Укрсиббанк» (місце знаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.2/12) інформацію: 1) чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), платіжну карточку № [NUMBER] ; 2) надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), за період з 31.01.2022 року по 05.02.2022 року з відображенням часу зарахування коштів; 3) надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 31.01.2022 року по 05.02.2022 року. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює рішення з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 31.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 5470649 про надання споживчого кредиту. Згідно умов цього Кредитного договору вказана фінансова установа надала відповідачу кредит у розмірі 25 000 грн. 00 коп. строком на 300 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,90 % на добу. Матеріалами справи підтверджено, що 26.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Факторингова компанія\~«Укрглобал-Фінанс» було укладено Договір факторингу № 26.09/23-Ф (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» передає (відступає) Товариству з\~обмеженою відповідальністю\~«Факторингова компанія\~«Укрглобал-Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Факторингова компанія\~«Укрглобал-Фінанс» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Акту прийому передачі Реєстру боржників до Договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 року та Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Факторингова компанія\~«Укрглобал-Фінанс»,\~до останнього\~перейшло право\~грошової вимоги\~до відповідача\~ [PERSON] за Договором № 5470649 про надання споживчого кредиту від 31.01.2022 року. Позивач, як новий кредитор, наголошує, що відповідач порушив умови укладеного кредитного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 26.09.2023 року за Договором № 5470649 про надання споживчого кредиту від 31.01.2022 року виникла заборгованість на загальну суму 69 775 грн. 00 коп., що складається із заборгованості за кредитом 25 000 грн. 00 коп. та заборгованості за нарахованими процентами 44 775 грн. 00 коп. Оскільки товариство наполягає на тому, що відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, кредитну заборгованість не погашає, а відповідач, як позичальник, частково заперечує обґрунтованість таких вимог, то суд доходить висновку, між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15\~ЦК України, частина перша\~статті 16 ЦК України). За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,628ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639\~ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України). У\~статті 526ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048\~ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої\~статті 3 Закону України\~«Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою\~статті 11Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої\~статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як зазначалося вище з матеріалів справи вбачаться, що відповідач уклала із первісним кредитором відповідний кредитний договір, який підписаний електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора М854383. Кредит надавався клієнту в безготівковій формі на реквізити банківського рахунку, вказаний відповідачем, як клієнтом. У вказаному договорі та додатках до нього прописані суми/ ліміти кредиту, строк кредитування, безготівковий спосіб отримання кредиту, та відсоткові ставки. Суд вважає, що вказаний кредитний договір відповідає вимогам Закону і доводе факт існування волевиявлення сторін на його укладання, оскільки форма та порядок укладання такого договору відбулась у порядку, що не суперечить чинному законодавству. При цьому позивач довів обставину ознайомлення відповідача з істотними умовами такого кредитного договору, зокрема, про розмір та порядок повернення кредиту, розмір та порядок сплати процентів за користування позикою. Адже, перед укладанням такого договору позичальник жодним чином не була обмежена у можливості ознайомлення в повному обсязі з його текстом, а у випадку потреби, отримати необхідну консультації від фахівців у сфері права та фінансів за його вибором, і так само не була позбавлена можливості від укладання такого договору, якщо б вважала його умови неприйнятними для себе. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 зазначено, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В даному випадку, з урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладання та підписання відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора кредитного договору з первісним кредитором, на умовах, які вважала для себе в момент такого підписання сприятливими. Суд вважає, позивачем доведено факт отримання відповідачем коштів за наявним в матеріалах справи правочином. Зокрема,\~зматеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, зокрема, кредитний договір, оформлений та підписаний його сторонами в установленому законом порядку, докази зарахування на рахунок позичальника визначених договором кредитних коштів, належний розрахунок кредитної заборгованості, проведений первісним кредитором, та договір відступлення прав вимоги (факторингу) за спірним кредитним договором новому кредитору, яким є позивач. І навпаки, будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів виконання погоджених між сторонами умов вказаного кредитного договору з боку відповідача до суду подано не було. Таким чином, суд доходить висновку, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до Відповідача, остання не здійснювала у передбаченому договору розмірах платежів для погашення кредитної заборгованості та сплати процентів ні на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», ні на рахунки попереднього, у тому числі, первісного кредитора. Таким чином, застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язана повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, розмір кредитної заборгованості за тілом кредиту відповідачем визнано, а тому у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення заборгованості за процентами на дату відступлення прав вимоги згідно укладених кредитного договору, суд зазначає про таке. Як вбачається з розрахунку заборгованості позивачем нараховані відсотки за користування кредитом згідно Договору № 5470649 про надання споживчого кредиту від 31.01.2022 року за період з 31.01.2022 року по 26.09.2023 року. Разом із цим, строк дії позики у такому договорі встановлений сторонами 30 днів, тобто до 02.03.2022 року включно. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначила: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга\~статті 1050 ЦК України). Саме за це благо\~можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу\~позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Отже, припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України». У такому\~випадку,\~в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, враховуючи, що позивачем нараховані проценти за користуванням кредитом згідно Договору № 5470649 про надання споживчого кредиту від 31.01.2022 року за межами строку дії такого кредиту, то у задоволенні вимог позивача в частині нарахування відсотків за користування кредиту, починаючи з 03.03.2022 року по 26.09.2023 року у розмірі 43 350 грн. 00 коп., слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Одночасно із цим, вимоги позивача про стягнення процентів за період дії кредитного договору, а саме, з 31.01.2022 року по 02.03.2022 року у розмірі 1 425 грн. 00 коп. згідно Договору № 5470649 про надання споживчого кредиту від 31.01.2022 року, підлягають задоволенню, оскільки відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.\~ Щодо наявного права вимоги у позивача на підставі укладеного Договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 року, суд зазначає про наступне. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. Відповідно до положень статей 1077,1078\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082\~ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. За Договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 року, позивач отримав право вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідно до\~Витягу з\~реєстру прав\~вимоги Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Авентус\~Україна» відступило право вимоги позивачу за вимогою до боржника [PERSON] , номер Договору № 5470649 про надання споживчого кредиту від 31.01.2022 року. Таким чином, позивач належними та допустимими доказами одночасно довів як наявність у відповідача [PERSON] кредитної заборгованості за договором укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», так і наявність права вимоги за яким згідно Договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 року. Таким чином,\~із [PERSON] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ФК «Укрглобал-Фінанс»\~слід стягнути за Договором\~№ 5470649\~про надання\~споживчого кредиту\~від 31.01.2022\~року заборгованість\~на загальну\~суму 26\~425 грн. 00 коп., з яких: 25 000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 1\~425 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення відсотків за Договором № 5470649 про надання споживчого кредиту від 31.01.2022 року поза межами кредитного договору, відмовити. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137\~ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З аналізу наведених норм процесуального законодавства вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, але при цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial