Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

16.04.2025 року до Київського районного суду м.Полтави звернулася [PERSON] з позовом до Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В позовній заяві вказувала на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за [ADDRESS] . Будь-яких інших спадкоємців у померлого не було. 03 березня 2025 року вона звернулася з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Гури Людмили Борисівни та на підставі даної заяви була заведена спадкова справа. Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гури Л.Б. за № 12/01-16 від 03.03.2025 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в [ADDRESS] , який належав померлому [PERSON] та померлій [INFO] [PERSON] , оскільки частка [PERSON] та [PERSON] згідно правовстановлюючого документа (Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Полтавською нотаріальною конторою, 17.05.1996 року за реєстровим №1-1676 та Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого Другою Полтавською нотаріальною конторою 17.05.1996 року за реєстровим №1-1674) становить частку, а частка співвласника виділена в окрему одиницю, що при складанні не дає цілу одиницю об`єкта нерухомого майна, тому видати свідоцтво про право на спадщину не є можливим. В зв`язку з цим, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після померлого [INFO] батька - [PERSON] . Ухвалою суду від 17.04.2025 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 15.07.2025 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] , в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності. Щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду від 15.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача [PERSON] , не з`явився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Полтавською державною нотаріальною конторою 17.05.1996 року за реєстровим номером 1676, зареєстрованого у Полтавському БТІ в реєстровій книзі № 139 реєстраційний номер 18378, власниками частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] а рівних частках. Встановлено, що Другою Полтавською державною нотаріальною конторою 17.05.1996 року за реєстровим №1-1674 видано свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя на ім`я [PERSON] , що підтверджується довідкою ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 24.12.2024 року за №14156. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації громадянського стану виконкому Полтавської міської ради 01.08.1998 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00044207390 від 25.03.2024 року [PERSON] є сином [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки із спадкового реєстру №76279901 від 20.03.2024 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася. З Інформаційної довідки із спадкового реєстру №762799938 від 20.03.2024 року вбачається, що заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. Згідно довідки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 24.12.2024 рокуза №14155, частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами виділена в окремий об`єкт нерухомого майна згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 14.08.2019 року. Згідно наказу Управління з питань містобудування та архітектури виконкому Полтавської міської ради від 01.07.2021 року за №209 присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] . Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки [PERSON] померла в 1998 році, тому в даному випадку, при спадкуванні її сином - [PERSON] майна після її смерті мають застосовуватися правила ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до частин першої та другої статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно із статтею 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно зі статтею 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном та (або) подання нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК Української РСР). За правилами ст. 525 ЦК УРСР (1963р.), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст.527 ЦК УРСР). Із системного аналізу положень статей 548, 549, 554 ЦК Української РСР випливає, що для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Отже, [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , відповідно до вимог ЦК Української РСР 1963 року, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується наявністю оригіналів Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Полтавською державною нотаріальною конторою 17.05.1996 року за реєстровим № 1-1676, зареєстрованого у Полтавському БТІ в реєстровій книзі № 139 реєстраційний № 18378, власниками на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] є: [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на ім`я [PERSON] на 1/4 частку вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами виданого Другою Полтавською державною нотаріальною конторою 17.05.1996 року за реєстровим № 1-1674, технічного паспорта на даний будинок від 29.03.1996 року. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , є донькою померлого, інші спадкоємці, які б претендували на спадщину, відповідно до ст.ст. 1261-1266 ЦК України, відсутні. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Статтею 1258 ЦПК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За таких обставин право позивача на отримання спадщини порушене та підлягає захисту, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved