Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від Звенигородського районного суду Черкаської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 08.11.2021 між відповідачем та АТ "Банк форвард" був укладений кредитний договір № 300009515, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором та надано кредит у розмірі 13 806,00 грн на строк 1309 днів у період з 08.11.2021 по 08.06.2025, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Банк умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в обсязі та у строк, визначений кредитним договором. Відповідач зі свого боку не виконала умов кредитного договору. За договором про відступлення прав вимоги від 25.07.2024, укладеним між АТ "Банк форвард" та позивачем, до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 200226546 від 30.10.2019. Позивач вказує, що заборгованість відповідача за указаним кредитним договором становить 18\~898,68 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 8\~982,06 грн, заборгованість за відсотками - 1,14 грн, заборгованість за комісією - 9 915,48 грн. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 898,68 грн. Також просить вирішити питання про розподіл судових витрат у виді судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~000,00 грн. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.08.2025 відкрито провадження в справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання свого представника не направив. У матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, була повідомлена про розгляд справи в порядку, визначеному п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Додатково була повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. Протягом визначеного судом строку відповідач відзив на позовну заяву до суду не подала. Ураховуючи відсутність заперечень позивача, повторну неявку в судове засідання відповідача, відсутність відзиву на позов, суд ухвалив здійснювати розгляд справи в заочному порядку. Відповідно до ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст.7, ч. 2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд установив таке. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.92 -\~інші види кредитування. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 08.11.2021 звернулася до АТ "Банк форвард" та підписала анкету-заяву №300009515, якою просила видати їй кредит у розмірі 13 806,00 грн на наступних умовах. Строк Кредиту: 1309 днів з 08.11.2021 по 08.06.2025. Ставка по Кредиту (на строкову частину Основного боргу): 0.01 % річних Ставка по Кредиту (на прострочену частину Основного боргу): 0,00001 % річних. Щомісячна комісія - 550,86 грн. Договір включає Програму добровільного страхування життя. Відповідачка просила на умовах, викладених в цій Оферті, Умовах надання та обслуговування кредитів АТ "Банк форвард", зазначених в Розділі «Кредитний договір» укласти з нею Кредитний договір, в рамках якого просила Банк: відкрити рахунок у валюті гривні, що буде використовуватись для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за Кредитним договором (далі - Рахунок), номер Рахунку зазначений в графі «Рахунок для погашення заборгованості» Розділу «Кредитний договір» ІБ; надати їй кредит в сумі, зазначеній в графі «Сума Кредиту» Розділу «Кредитний договір» шляхом зарахування суми Кредиту на Рахунок; випустити на її ім`я платіжну картку; відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривні, для використання в рамках Договору про Картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням Картки, з дебетно-кредитним порядком обслуговування рахунку (далі - Рахунок Картки) та який забороняється використовувати для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності. Анкета-заява підписана особистим підписом відповідачки. З матеріалів справи вбачається, що АТ "Банк форвард" акцептував вищеуказану оферту та видав відповідачці кредит шляхом безготівкового зарахування коштів на рахунок відповідачки. Ці обставини підтверджуються Випискою по рахунку відповідачки. Позивач надав суду свій Розрахунок заборгованості за кредитним договором №300009515, який власне не є розрахунком, лише вбачається, що загальна заборгованість за кредитом становить 18 898,68 грн, з них заборгованість за тілом кредиту -8982,06 грн, заборгованість за відсотками - 1,14 грн, заборгованість за комісією 9 915,48 грн. Між АТ "Банк форвард" (Банк) та позивачем (Новий кредитор) 25.07.2024 укладено Договір про відступлення прав вимоги, за яким позивач зобов`язався сплатити АТ "Банк форвард" суму фінансувавання, АТ "Банк форвард" зобов`язався відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами відповідно до Реєстр Боржників. Згідно з п.2 Договору права вимоги перехоять до позивача у день укладення цього Договору, але не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів відповідно до п.4 Договору. Пунктом 4 Договору встановлено, що за відступлення прав вимоги Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у розмірі 69 349 284,90 грн (ціна Договору). Платіжною інструкцією від 23.07.2024 підтверджується сплата позивачем АТ "Банк форвард" ціни Договору у повному обсязі. Відповідно до\~витягу з\~Реєстру договорів\~до \~вищеуказаного Договору\~про відступлення\~прав вимоги\~ у\~вказаному Реєстрі\~за №\~35610\~значиться [PERSON] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~дата договору\~08.11.2021,\~номер кредитного\~договору 300009515,\~заборгованість за\~тілом кредиту\~8\~982,06\~грн ,\~заборгованість за\~відсотками -\~ 1,14 грн, заборгованість за комісією 9 915,48 грн, всього заборгованість 18\~898,68 грн. Відповідно до досудової вимоги від 09.06.2025 позивач звернувся до відповідача з вимогою негайно сплатити заборгованість у розмірі 18\~898,68 грн. Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України). Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження №12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2021 між відповідачкою та АТ "Банк форвард" був укладений кредитний договір № 300009515. Досліджені у справі докази свідчать, що відповідач погодилася з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, які виписані у договорі. Зокрема, щодо розміру кредиту, розміру процентної ставки річних, строку кредитування. По тілу кредиту АТ "Банк форвард" нарахував відповідачці станом на на дату відступлення права вимоги заборгованість у розмірі 18 898,68 грн, за тілом кредиту - 8982,06 грн, за відсотками - 1,14 грн, за комісією - 9 915,48 грн. Відповідно позивач вважає, що саме у такому обсязі до нього від АТ "Банк форвард" перейшло право вимоги за Договором про відступлення прав вимоги. Однак, суд з цим не погоджується. Так, судом установлено, що кредитним договором № 300009515, укладеним між АТ "Форвард банк" та відповідачкою, передбачено обов`язок позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 550,86 грн. Однак, у кредитному договорі не зазначено, які саме послуги банку включено до обслуговування кредитної заборгованості. При цьому Закон «Про споживче кредитування», який набув чинності 10.06.2017, передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Тобто, умови укладеного кредитного договору щодо комісії включають у себе і ті послуги з обслуговування кредитної заборгованості, які банк зобов`язаний був відповідачці надавати безоплатно. Щодо надання відповідачу інших, крім передбачених ст.11 Закону «Про споживче кредитування» безоплатних послуг за обслуговування кредитної заборгованості, то відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження тих обставин, що такі послуги відповідачу дійсно надавалися. Згідно із частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 06.11.2023 року по справі №204/224/21. Тому у цій справі суд виснує, що оскільки у кредитному договорі банк включив до переліку послуг, які входять в обслуговування кредитної заборгованості і ті, які зобов`язаний надавати безоплатно, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Суд вважає, що встановленням в кредитному договорі щомісячної сплати комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 550,86 грн внесено істотний дисбаланс в договірні права та обов`язки на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості є несправедливими. Так, загальний розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості за весь строк кредитування суттєво перевищує розмір процентів за користування кредитом та розмір тіла кредиту, отриманого відповідачем для власних потреб, що вочевидь не можна визнати справедливим та розумним. Так, згідно графіку платежів (а.с.10) відповідачка повинна була сплачувати щомісячно на погашення тіла кредиту 321,05 коп, а на погашення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, тобто тих послуг, які мають надаватися безкоштовно і не відомо, чи надавалися взагалі - 550,86 грн. Позивач не був позбавлений можливості надати докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої комісії, зокрема з урахуванням переліку та обсягу послуг, які були надані Банком відповідачу за таку плату. Разом з тим, такі докази в матеріалах справи відсутні. Тому у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 9 915,48 грн суд відмовляє. Щодо стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8\~982,06 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 1,14 грн, то ці суми суд стягує з відповідачки на користь позивача. З огляду на викладене позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено на 47,53 %, отже судовий збір суд стягує з відповідачки на користь позивача у розмірі 1\~151,37 грн. Крім того, відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною восьмою статті 141ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат, понесених на правничу допомогу позивач надав суду Договір про надання правової (правничої) допомоги №0206 від 02.06.2025, укладений з позивачем. Згідно з п.1.1 цього Договору Клієнт замовляє, приймає та оплачує, а Виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва Клієнта у всіх судах загальної юрисдикції. Пунктом 2.3 Договору встановлено, що вартість наданих послуг за 1 справу складає 7\~000,00 грн. Також позивач надав Акт № 698 від 09.06.2025 та детальний опис наданих адвокатом послуг. Інтереси позивача у справі представляв адвокат Усенко Михайло Ігорович на підставі ордера ВС № 1374343, виданого АО "Апологет". Оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об`єктивно необхідним на їх виконання, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 7 000,00 грн є обґрунтованою та відповідає умовам укладеного Договору про надання правової (правничої) допомоги. Отже, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 47,53% від визначеної у договорі суми 7 000,00 грн, тобто у розмірі 3 327,10 грн.

Outcome: partial