Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

У вересні 2025 року позивач через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, пред`явленим до [PERSON] , з регресними вимогами про стягнення суми відшкодованої шкоди в межах регламентної виплати на підставі п.п.38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обґрунтовуючи це тим, що 16 листопада 2024 року у м. Дніпрі в районі будинку № 77-146 по вул. Набережній Перемоги мала місце ДТП, в якій водій транспортного засобу «Daewoo sens», р.н. [NUMBER] , в порушення вимог ПДР здійснив наїзд на дорожнє огородження пластиковий демпфер (відбійник), що спричинило його механічне пошкодження та нанесло матеріальні збитки власнику КП «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» ДМР, обставини чого встановлені постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2024 року, після чого на підставі заяви власника пошкодженого майна від 12 грудня 2024 року здійснено регламенту виплату оціненої шкоди 03 квітня 2025 року в сумі 25068,80 грн., тому, за відсутності поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у відповідача на автомобіль «Daewoo sens», р.н. [NUMBER] , позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою в сумі 25068,80 грн., витрати, пов`язані з встановленням розміру збитку та збір документів в сумі 3000,00 грн. та судовий збір в сумі 3028,00 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 вересня 2025 року вказана позовна заява передана суді Центрального районного суду міста Дніпра Колесніченко О.В. 18 вересня 2025 року. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року, після отримання інформації з Єдиного державного демографічного реєстру 19 вересня 2025 року та з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 15 жовтня 2025 року про зареєстроване місце проживання відповідача, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв. У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, і про причини своєї неявки відповідач не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням письмової згоди представника позивача, який 29 жовтня 2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі, що з`ясуванню обставин не перешкоджає. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Згідно до ст. ст. 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] 16 листопада 2024 року о 19 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Daewoo sens», р.н. [NUMBER] , під час руху в районі буд. 77-176 по вул. Набережній Перемоги у м. Дніпрі, не обравши безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого не впорався та втратив керування, здійснивши наїзд на перешкоду у вигляді дорожнього огородження зліва, після чого останній продовжив некерований рух праворуч, зіткнувшись з бетонним забором, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортну засобу, а також іншому майну. Зазначені обставини встановлені та підтверджуються постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2024 року у справі № 201/14914/24 (провадження № 3/201/5255/2024), що набрала законної сили 07 січня 2025 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням із закриттям провадження у справі (а.с. 8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вказана постанова суду від 25 грудня 2024 року має преюдиційне значення при розгляді цієї цивільної справи. Власником пошкодженого у ДТП демпфера є Комунальне підприємство «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради, що підтверджується рішенням ДМР від 24 квітня 2024 року № 42/49 «Про надання дозволу на прийняття в комунальну власність Дніпровської міської територіальної громади малих архітектурних форм», бухгалтерською довідкою про перебування на балансі КП «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» ДМР демпферу по вул. Набережній Перемоги, інвентарний номер 48545 балансовою вартістю без ПДВ 78323,60 грн., локаційним кошторисом на будівельні роботи на дорожній демпфер (а.с. 11-19, 27-зворот-28). Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, чинній на 16 листопада 2024 року, передбачено, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» М(Т)СБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Так, для встановлення розміру відшкодування у справі № 111957 М(Т)СБУ надало доручення суб`єкту оціночної діяльності ЕО ТОВ «СОС Сервіс Україна», яким проведено огляд та встановлено матеріальний збиток власнику дорожнього демпфера в результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11 листопада 2024 року, та згідно звіту № 130-25М_SOS_-25-219-304332 від 04 березня 2025 року матеріальний збиток, заподіяний власнику демпфера в результаті його пошкодження при ДТП складає 30082,56 грн. з ПДВ, та 25068,80 без ПДВ грн. (а.с.22-30). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги зазначений звіт, проведений у відповідності до чинного законодавства. Представник потерпілого комунального підприємства 12 грудня 2024 року відповідно до ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до М(Т)СБУ звернувся із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16 листопада 2024 року (а.с. 10). Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих КП «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» ДМР» визначено до сплати 25068,80 грн. (а.с. 33), що повністю виплачено у відповідності із вимогами п.36.2 ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно платіжної інструкції № 9444 від 03 квітня 2025 року (а.с.34). Письмова досудова вимога позивача щодо вирішення справи в добровільному порядку відповідачем залишена без реагування. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону М(Т)СБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. На підставі даних офіційного сайту М(Т)СБУ встановлено, що транспортний засіб «Daewoo sens», р.н. [NUMBER] не забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно, відповідач, як водій транспортного засобу, який спричинив ДТП не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах регламентної виплати в розмірі 25068,80 грн., перейшло право вимоги, яке КП «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів». на підставі ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, мало до відповідача, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, як встановлено в судовому засіданні позивач поніс витрати згідно вимог п.40.3 ст. 40, п.41.4 ст. 41 вказаного вище Закону на проведення оцінки шкоди згідно договору № 057/24 від 01 червня 2024 року в сумі 2200,00 грн. та 800,00 грн. у страховій справі № 111957, що підтверджується платіжними інструкціями № 9192 від 01 квітня 2025 року та № 3153 від 12 лютого 2025 року (а.с.31, 32), у зв`язку з чим такі витрати належить покласти на відповідача, як безпосередньо пов`язані з відшкодуванням заподіяної ДТП шкоди. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 3 028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved