Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

07.06.2024 до Дарницького районного суду м. Києва звернувся представник позивачки адвокат Олексієнко М.М. із позовом до 1. Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», 2. [PERSON] , у якому просив стягнути на користь позивачки: 1) з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»: страхове відшкодування у розмірі: 61 395,18 грн, пеню у розмірі 64 536,41 грн, 3% річних у розмірі 5 739,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 24 492,46 грн, разом - 156 163,05 грн. 2) з [PERSON] : різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 23 435,57 грн, 3% річних у розмірі 2 600,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 12 472,83 грн, разом - 38 508,40 грн. 3) з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та [PERSON] на користь позивачки: - 3 000,00 грн витрат за проведення звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, відповідно до акту виконаних робіт за договором № 4389 від 07.12.2020 - витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 500,00 грн - судовий збір у розмірі 1 976,71 грн. Відповідно до протокола автоматизованого розподілу справ між суддями від 10.06.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючої судді Маркєлової В.М. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02.08.2024 суд постановив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі: визнати справу малозначною і призначити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті в судове засідання на 16 вересня 2024 року о 12 год. 30 хв. в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5-А, каб. 127. 27.08.2024 представник відповідача-1 адвокат Алєксєєв В.В. подав відзив та клопотання про перехід до слухання справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 16.09.2025, занесеною до протокола судового засідання, суд задовольнив клопотання про перехід до слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 12.11.2025 о 14.00. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.09.2020 о 17 год. 40 хв. в м. Києві по вул. А. Ахматової, сталася ДТП за участю транспортного засобу «Форд», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , який проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ауді» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що призвело до їх механічних пошкоджень. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2020 у справі про адміністративні правопорушення № 753/16166/20, яка набрала законної сили 17.11.2020, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Стосовно строку позовної давності. 18.09.2020 року сталося ДТП, відтак позивач мав право звернутися з позовною заявою до суду до 17.09.2023. У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ. в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який наступними Указами Президента України було продовжено та діє по теперішній час. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022. затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ЕХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Тому позовна давність стосовно вимог позивача не сплинула. Станом на 18.09.2020 цивільно-правова відповідальність водіїв автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування № 180082425 в ТДВ «СГ «Оберіг». Згідно даних Моторного (транспортного) страхового бюро України цей поліс є діючим на 18.09.2020. Правовідносини з приводу виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 180082425, регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон України «Про ОСЦПВ»). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ОСЦПВП» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про ОСЦПВП» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про ОСЦПВП» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про ОСЦПВП» покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 25.02.2021 [PERSON] звернулась до ТДВ «СГ «Оберіг» із заявою на виплату страхового відшкодування по полісу № 180082425. 27.07.2021 року ТДВ «СГ «Оберіг» сплатило страхове відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 36 398,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 563 від 27.07.2021. Порядок розрахунку розміру заподіяної шкоди встановлюється Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон України «Про оцінку майна»). У відповідності до вимог ст. 5, 7 Закону України «Про оцінку майна» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування. На виконання вимог законодавства позивачка уклала з ФОП [PERSON] договір № 4389 від 07.12.2020 про проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Ауді» д.н.з. [NUMBER] для з`ясування та встановлення реальної вартості спричинених внаслідок ДТП пошкоджень. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, № 4389 від 18.09.2020, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ауді A4» д.н.з. [NUMBER] склала 135 765.65 грн з ПДВ, а вартість матеріального збитку, завданого власнику - [PERSON] після аварійного пошкодження КТЗ «Ауді A4» д.н.з. [NUMBER] , станом на 18.09.2020 склала 108 952,60 грн з ПДВ. Згідно акту № 02718 здачі-приймання виконаних робіт від 18.08.2021 фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ауді A4» д.н.з. [NUMBER] склала 121 228,75 грн без ПДВ. 02.08.2021 [PERSON] звернулася до ТДВ «СГ «Оберіг» із заявою про проведення перегляду суми страхового відшкодування. 28.12.2021 [PERSON] звернулася повторно до ТДВ «СГ «Оберіг» із заявою про проведення перегляду суми страхового відшкодування. 27.10.2022 [PERSON] звернулася до ТДВ «СГ «Оберіг» в особі представника - адвоката С.В. Гресік із листом - претензією щодо досудового врегулювання спору та відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП. Листом від 02.11.2022 за вих. № 0211-12 від 02.11.2022 року ТДВ «СГ «Оберіг» у відповідь на лист-претензію від 26.10.2022 повідомило, що відповідно до звіту № 80744 від 24.03.2021 про оцінку колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та ПДВ, транспортного засобу AUDI A4 д.н.з. [NUMBER] складає 36 397,45 грн. ТДВ «СГ«Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 36 397,45 грн на реквізити, зазначені у заяві про страхове відшкодування, та виконало свої зобов`язання відповідно до положень спеціального Закону № 1961-IV в повному обсязі. Акт здачі-приймання виконаних робіт від 18.08.2021 не може бути належним доказом обґрунтування розміру матеріальної шкоди відповідно до положень Закону № 1961-IV, оскільки в ньому: - зазначена комерційна пропозиція, а не оціночна вартість деталей, які підлягають заміні; - зазначена комерційна пропозиція, а не оціночна вартість проведення відновлювального ремонту транспортного засобу; - вартість деталей, які підлягають заміні, зазначена без урахування коефіцієнту фізичного зносу. Тому акт здачі-приймання виконаних робіт від 18.08.2021 не може стати підгрунтям для здійснення розрахунку розміру страхового відшкодування відповідно до положень Закону № 1961-IV. ТДВ «СГ «Оберіг» у цьому листі посилається на постанову Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 753/21177/16-ц, згідно якої рахунок та акти виконаних робіт надані СТО не є належним та допустимим доказом у справі. Проте, посилання ТДВ «СГ «Оберіг» на те, що рахунок СТО та акт виконаних робіт не може бути належним доказом на підтвердження розміру завданого збитку при настання страхового випадку, про що вказано у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справ № 753/21177/16-ц, не може бути прийняте до уваги, оскільки у постанові від 30.10.2019 у справі № 753/19288/14-ц Верховний Суд дійшов протилежного висновку, зокрема, «якщо транспортний засіб фактично відремонтований, то розмір збитків визначається як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт. У такому разі звіт автотоварознавчого дослідження не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки у ньому зазначені лише можливі витрати, які можуть бути понесені позивачем». Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд у постановах від 02.06.2022 у справі № 638/10072/17, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/19288/14-ц. Окрім того, позивач одночасно з позовною заявою звернувся до суду з клопотанням про призначення судової експертизи, яка у справі № 753/21177/16-ц, на яку посилається ТДВ «СГ «Оберіг», не призначалась. У справі № 753/21177/16-ц потерпілий доводив розмір збитків виключно актом виконаних робіт та не розраховував розмір заподіяної шкоди відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а у даній справі позивач провів звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 4389 від 18.09.2020, тому правовідносини у справі № 753/21177/16-ц не є подібними для справи за позовом [PERSON] . При цьому, позивач, враховуючи постанову Касаційного цивільного суду від 19.09.2018 у справі № 753/21177/16-ц, на яку посилається ТДВ «СГ «Оберіг», не ігнорує положення що в ній передбачені, а саме: «Для усунення розбіжностей при визначенні матеріального збитку, суд повинен був у порядку, визначеному процесуальним законом, роз`яснити сторонам про необхідність призначення у справі судової авто-товарознавчої експертизи, а також наслідки непризначення відповідної експертизи та положення щодо неналежності та допустимості доказів.» ТДВ «СГ «Оберіг» у своєму листі вказує на те, що в акті здачі-приймання виконаних робіт від 18.08.2021 вартість деталей, які підлягають заміні, зазначено без урахування коефіцієнту фізичного зносу, проте її можна визначити відповідно до вимог пункту 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = С р + С м + С с X (1- Е 3), де: С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн; С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн; С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн; Е з - коефіцієнт фізичного зносу. Коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 4389 від 18.09.2020 становить 0,229. Згідно акту № 02718 здачі-приймання виконаних робіт від 18.08.2021 про проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 121 228,75 грн передбачені наступні складові відновлювального ремонту: 1) витратні та лакофарбові матеріали - 3 200,00 грн (п. №1 переліку використаних запасних частин); 2) запасні частини - 102 338,75 грн (пункти №2-19 переліку використаних запасних частин); 3) виконані роботи - 15 690,00 грн (пункти №1-23 переліку виконаних робіт). Відповідно до вимог пункту 8.3 Методики вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ на підставі акту №02718 здачі-приймання виконаних робіт від 18.08.2021 становить: 3 200,00 + 15 690,00 + 102 338,75 * (1-0,229) = 97 793,18 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування, що має бути доплачена позивачу ТДВ «СГ «Оберіг», складає 61 395,18 грн: 97 793,18 - 36 398,00 = 61 395,18 грн, де: -97 793,18 - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ на підставі акту № 02718 здачі-приймання виконаних робіт від 18.08.2021 -36 398,00 - сплачена сума страхового відшкодування. Вартість матеріального збитку та вартість відновлювального ремонту - це різні суми, які не слід ототожнювати, тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом України «Про ОСЦПВ» має сплатити страховик як страхове відшкодування. Страхова компанія компенсує матеріальний збиток, а різницю між збитком та вартістю відновлювального ремонту компенсує винна особа. Зазначеної позиції дотримується Верховний Суд України в постановах № 522/15636/16-ц від 11.12.2019, № 227/2996/16-ц від 11.12.2019, № 668/7779/15-ц від 25.11.2019, № 761/41395/16-ц від 25.11.2019. Щодо стягнення різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням з винної в ДТП особи - [PERSON] . Згідно зі статтею 22 ЦК України. особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На підставі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистім немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про ОСЦПВ»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суди на підставі статті 1194 ЦК України постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Обсяг відповідальності винуватця ДТП ( [PERSON] ) не обмежено жодним нормативно-правовим актом, тобто він зобов`язаний повністю відшкодувати завдану ним шкоду у разі недостатності страхового відшкодування. Відповідно до висновку, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, «… відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.» Обсяг відповідальності Відповідача - 1 при виплаті страхового відшкодування обмежено нормами Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», зокрема, статтями 29 (яка передбачає виплату страхового відшкодування з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу), 12 (страхове відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи), 36 (страхове відшкодування зменшується на розмір ПДВ, якщо страхове відшкодування здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи). Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, винна в ДТП особа відшкодовує різницю між страховою виплатою та завданим збитком, якщо розмір завданого збитку складається з платежів, які не покриваються страховою компанією. У постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 755/7666/19 та Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі №6-691 цс 15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (абзац 4 пункт 9) та Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки від 01.03.2013 за № 4 (частина 3 пункт 14), особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Страхова сума визначає лише максимальний розмір страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, але при цьому, не змінює порядок визначення страхової виплати та не збільшує відповідальність страховика. Вказана правова позиція повністю узгоджується з судовою практикою, що підтверджується постановою Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 910/5001/17. Отже, [PERSON] відповідно до ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, актуальної практики ВС та постанов Пленуму ВСУ та ВССУ не вправі вимагати врахування зношеності майна при його відновлювальному ремонті, а тому відповідач - 2 повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, яка становить 121 228,75 - 97 793,18 = 23 435,57 грн, де: -121 228,75 грн - вартість відновлювального ремонту згідно акту № 02718 здачі-приймання виконаних робіт від 18.08.2021 -97 793,18 грн - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ на підставі акту № 02718 здачі-приймання виконаних робіт від 18.08.2021. У постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17 зроблено висновок, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) сформульовано висновок, про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Якщо розмір страхового відшкодування визначений без проведення експертизи за згодою страховика та потерпілого, і такий розмір страхового відшкодування не перевищує ліміту відповідальності страховика, то при вирішені спору, за позовом потерпілого у ДТП до винуватця про відшкодування шкоди, на підставі статті 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, підлягає встановленню: - загальний розмір заподіяної шкоди внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи; - розмір оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, яка підлягала відшкодуванню страховиком відповідно до вимог Закону № 1961-IV; - чи покриває ліміт відповідальності, встановлений договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV. У цій справі відповідач (винуватець ДТП) несе відповідальність за завдану шкоду внаслідок ДТП у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Верховного Суду у справі №206/3219/15-ц від 19.07.2021 викладено висновок: «…оскільки коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу та його складових частин ураховується при визначенні матеріального збитку, який відшкодовується страховиком, натомість при визначенні розміру відшкодування, яке підлягає стягненню з винної особи, ураховується принцип повного відшкодування шкоди потерпілому, зокрема відшкодування різниш між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (статті 1192.1194ІІК України)». Шощо пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат. 25.02.2021 [PERSON] - звернулась до ТДВ «СГ «Оберіг» із заявою на виплату страхового відшкодування по полісу № 180082425, що підтверджується листом ТДВ «СГ «Оберіг» №194 від 01.04.2021 року за результатами розгляду заяви на виплату страхового відшкодування та матеріалів страхової справи, згідно якого вказано, що 25.02.2021 ТДВ «СГ «Оберіг» було отримано заяву про страхове відшкодування, датовану 22.02.2021. Відтак, останнім днем прийняття рішення ТДВ «СГ «Оберіг» щодо виплати страхового відшкодування у належному розмірі є 25.05.2021 (25.02.2021+ 90 днів). 27.07.2021 ТДВ «СГ «Оберіг» сплатило страхове відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 36 398,00 грн., що підтверджується платіжним доручення № 563 від 27.07.2021 р. Згідно з п. 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. ТДВ «СГ «Оберіг» прострочило виконання зобов`язання з виплати позивачеві страхового відшкодування поза межами граничного строку (не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про виплату страхового відшкодування), визначеного пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних за невиконання грошового зобов`язання: 1) за період з 25.05.2021 по 27.07.2021, що з урахуванням невиплаченого позивачу страхового відшкодування у розмірі 97 793,18 грн, становить: 2 542,61 грн - пеня, 506,00 грн - 3% річних, 293,57 грн - інфляційне збільшення боргу. 2) за період з 28.07.2021 по 30.05.2024, що з урахуванням невиплаченого позивачу страхового відшкодування у розмірі 61 395,18 грн становить: 62 130,05 грн - пеня, 5 233,00 грн - 3% річних, 24 198,89 грн - інфляційне збільшення боргу. [PERSON] не відшкодував позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, тому просить стягнути на користь позивача від простроченої суми у розмірі 23 435,57 грн за період з 18.09.2020 по 30.05.2024, 3% річних - 2600,00 грн, інфляційне збільшення боргу - 12 472,83 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строку (термін). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виплата страхового відшкодування поза межами 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування є простроченням грошового зобов`язання, та виплата страхового відшкодування у неповному обсязі є простроченням грошового зобов`язання на суму, яка залишилася несплаченою. А тому позивач має право на отримання виплат, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Щодо судових витрат. 13.02.2024 року між [PERSON] та адвокатом Олексієнком М.М. було укладено договір № 13/02/24-ЦС про надання професійної правничої допомоги та додаткову угоду №1 до договору № 13/02/24-ЦС про надання професійної правничої допомоги. Вартість правничих послуг в суді першої інстанції за цим Договором становить 16 500,00 грн. -складення процесуальних документів в суді першої інстанції (позовної заяви, відповіді на відзив, клопотань, та інших необхідних процесуальних документів), -3 000,00 грн - участь представника в одному судовому засіданні в межах м. Києва. 26.08.2024 в системі «Електронний суд» Відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, вважає заявлені до нього позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними. Як вказано у позовній заяві, 18.09.2020 в м. Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу «Ford» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням Відповідача-2 та транспортного засобу «Audi» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. В судовому порядку водія транспортного засобу «Ford» д.н.з. [NUMBER] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Ford» д.н.з. [NUMBER] станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів EP-180082425. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Закону № 1961-IV. Відповідно до п. 2.1. ст. 2 Закону № 1961-IV відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно положень п.34.4. ст.34 Закону № 1961-IV для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Відтак, задля встановлення належної суми страхового відшкодування, Відповідачем-1 було замовлено проведення технічного огляду та замовлено оцінку пошкодженого ТЗ марки «Audi» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 80744 від 24.03.2021 вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та податку на додану вартість ТЗ марки «Audi» д.н.з. [NUMBER] складає 36 397,45 грн. Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 19.09.2018 у справі № 753/21177/16-ц визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Разом із тим, Позивачеві слід також врахувати, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 19.09.2018 у справі № 753/21177/16-ц визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395 (з відповідним змінами). Таким чином, належна до виплати сума страхового відшкодування була визначена на підставі належного та достовірного доказу та становить саме 36 397,45 грн. 27.07.2021 ТДВ «СГ «Оберіг»,

Outcome: partial