Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Директором ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» Велікданов С.К. через систему «Електронний суд» подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. У заяві про зменшення позовних вимог від 14.11.2025 позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором кредиту №8642871 в розмірі 15000 грн., з яких: 12000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 3000 грн - заборгованість за відсотками; судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати понесені на правову допомогу в розмірі 4500 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача зазначив, що 24.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит №8642871, який укладений в електронній формі, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 12000 грн строком на 360 днів, із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. ТОВ\~\~«1 безпечне агенство необхідних кредитів» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, відповідач умов кредитного договору не виконав. 16.09.2025 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №16/09/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» приймає права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги №18/09/25-01 18.09.2025 до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 28374 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. Просить позов задовольнити. Справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних доказів та у відсутності представника позивача, проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечує. Ухвалою судді від 03.10.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів для усунення недоліків. На виконання ухвали позивачем 06.10.2025 надіслано заяву про усунення недоліків та долучено позовну заяву в новій редакції. Ухвалою судді\~від 08\~жовтня 2025\~року позовну\~заяву прийнято\~до розгляду,\~відкрито провадження\~в справі\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження з\~викликом сторін\~на 28\~жовтня 2025\~року. Ухвалою суду від 28.10.2025 року розгляд справ відкладено на 25 листопада 2025 року. Відповідач [PERSON] \~повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями; правом на подачу відзиву не скористався. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідача в судові засідання та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків. Згідно з положеннями\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2\~статті 639 ЦК України\~визначено що у випадку, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Будь-який вид договору, який укладається на підставі\~ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, Законом України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Положеннями ст.3 Закону України «Про\~електронну комерцію» визначено, що електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За змістом частин 3, 4, 6\~статті 11 Закону\~України «Про\~електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12\~статті 11 Закону\~України «Про\~електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 24.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії №8642871 з використанням інформаційно телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, у порядку, передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію». Підписавши вищевказаний договір електронним підписом відповідач [PERSON] добровільно погодився у письмовому вигляді на умови кредитування. Таким чином, матеріалами справи підтверджується укладання між сторонами кредитного договору, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, розміщеного на вебсайті кредитодавця, що відповідає положенням розділу 5 договору кредитної лінії №8642871 від 24.03.2025 Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19. Матеріалами справи підтверджено, що 24.03.2025 між кредитором ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії №8642871. ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» надано відповідачу позику у сумі 14000 грн строком дії на 30 днів, що підтверджується копією цього договору, паспортом споживчого кредиту до договору позики. Відповідно до п.2.1 договору, кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «кредит»), на погоджений умовами договору строк (надалі «строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору. Відповідно до підпунктів 2.2.1 2.2.3 пункту 2.2 договору, сума кредиту становить 12000 грн, строк кредитування/строк\~договору 360\~днів,\~ розмір першого обов`язкового платежу 5490.00 грн. Згідно пункту 2.3 договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3194.73%. Підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 договору встановлена денна процентна ставка/день 0.998%. ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» повністю виконало свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, надавши йому кредит, шляхом зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість. При цьому, суд звертає увагу на те, що в кредитному договорі у розділі «Реквізити сторін» зазначено дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника [PERSON] , його паспортні дані, податковий номер, поштова адреса, номер телефону, e-mail, номер електронного платіжного засобу, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором 824150. ВиконанняТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» обов`язку щодо надання грошових коштів відповідачеві [PERSON] підтверджується листом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» вих. № КД-000045691 від 29.08.2025, з якого вбачається здійснення успішної платіжної операції 24.03.2025 року, номер платежу 710d89c1-9cba-4d61-9c71-ac9080a96301; сума 12000.00 грн.; отримувач [PERSON] на карту № [NUMBER] . Доказів того, що на картку відповідача [PERSON] не було перераховано суму у розмірі 12000 грн. відповідач не надав. З наданого позивачем ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» розрахунку суми заборгованості за договором позики №8642871 від 24.03.2025 вбачається, що заборгованість [PERSON] за період 17.09.2025 по 27.07.2025 складає 28374 грн, з неї: 12000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10374 грн - заборгованість за відсотками; 6000 грн заборгованість за пенею. Станом на 27.09.2025 заборгованість не погашена. У заяві про зменшення позовних вимог від 14.11.2025 позивач просить стягнути з відповідача 12000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 3000 грн - заборгованість за відсотками, що складає 15000 грн. 16.09.2025 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» приймає права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги №18/09/25-01 18.09.2025 до договору факторингу позивач ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] згідно кредитного договору №8642871 від 24.03.2025 на загальну суму 28374 грн. Статтею 512\~ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. На підставі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правил\~статті 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнт) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином,\~відповідно до\~умов договору\~факторингу №16/09/25\~від 16.09.2025\~та відповідно\~до вимог\~ЦК Україниу зобов`язанні позичальника за договором позики відбулася заміна кредитора, тому ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло статусу нового кредитора. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань перед ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» з повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк (ст.ст.526,\~530 ЦК України). За умовами\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ст.1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень\~ст.1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється зокрема виконанням, проведеним належним чином. Первинний кредитор ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» умови укладеного договору виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в розмірі 12000 грн, шляхом перерахування коштів на платіжну карту. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за кредитним договором. Доказів виконання обов`язку по сплаті заборгованості за кредитним договором відповідачем суду не надано, як і не надано доказів на спростування розрахунку заборгованості, поданого позивачем. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки у\~встановлений договором\~строк відповідач\~ [PERSON] \~не повернув\~кредитні кошти\~та не\~сплатив нараховані\~проценти за\~користування кредитом,\~суд вважає,\~що у\~позивача ТОВ\~«ДЕАЛ ФІНАНС\~ГРУП» виникло право на заявлення вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 15000 грн, тому позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Вирішуючи вимогу про розподіл судових витрат, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частин 1-3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Частиною 1\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн. Відповідно до ч.3, 4\~ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представник позивача надає договір про надання правової допомоги №22/08/25/ДІЛ від 22.08.2025; витяг з Акту №1-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 з детальним описом\~виконаних робіт;акт приймання передачі справ на надання правничої допомоги; платіжна інструкція кредитового переказу коштів. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи вказані у статях\~137,\~141 ЦПК України\~критерії. Предметом позову\~ТОВ «ДЕАЛ\~ФІНАНС ГРУП»\~ є стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 15000 грн, зокрема тіло кредиту 12000 грн, яка є незначною. Дана справа є типовою та нескладною за своєю суттю. Підготовка адвокатом позову не вимагали аналізу великого обсягу документів та значних затрат часу. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. Враховуючи наведені обставини, предмет спору, складність справи, виходячи із засад реальності та співмірності суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, який включає в себе збір та аналіз доказів і документів для подання та складення позовної заяви, яка подана до суду через систему "Електронний Суд", в сумі 4500 грн є завищеним, тому з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).\~ Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позову, тому з відповідача підлягає стягненню в користь позивача оплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved