Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У березні 2025 року представник Кредитної Спілки «Кредитінвест» - Тарасевич Н.С. звернулася до Малиновського районного суду міста Одеси через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] у якій просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Кредитінвест» заборгованість за кредитом у розмірі 2 224\~501 грн. 94 коп., а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Зокрема, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що між ним та відповідачем 1 було укладено кредитний договір №83, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти у кредит позичальникові у сумі 555 456,00 грн. строком на 18 (вісімнадцять) місяців зі сплатою відсотків у розмірі 12% річних, а відповідач-1 зобов`язався повернути кредит в повному обсязі в порядку, встановленому цим договором, та сплатити на умовах, передбачених кредитним договором. Кінцевий термін повернення кредиту було встановлено в п. 1.3. кредитного договору, та який відповідно до Графіку здійснення платежів наступав 25 вересня 2021 року. Як вказано позивачем, 25.03.2020 року сторонами було узгоджено Графік здійснення платежів за кредитом, про що укладено Додаток № 1 до кредитного договору та після підписання кредитного договору та Додатку № 1 у відповідності до вимог п. 8.2 кредитного договору 25.03.2020 року між сторонами було укладено Додатковий договір № 1 до кредитного договору, згідно якого були змінені п.п. 1.1, 1.3, 1.4.,4.2.,10.6 кредитного договору та укладено новий Графік здійснення платежів. Позивач зауважив, що згідно п. 1.1 кредитного договору (в редакції Додаткового договору № 1 від 25.03.2020 року) позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 555 456,00 грн., що в еквіваленті складає 20 000,00 доларів США за курсом НБУ на день укладення кредитного договору (1 долар США = 27.7728 гривень) строком на 18 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 36 % річних. Погашення кредиту позичальником відбувається з урахування п. 10.6 кредитного договору та має бути завершене 25.09.2021 року. Разом з тим, за доводами позивача, з метою забезпечення виконання договору між кредитодавцем та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно до якого поручитель зобов`язалася у повному обсязі солідарно із боржником відповідати перед позивачем за виконання відповідачем-1 усіх зобов`язань за кредитним договором та усіма додатками до нього. Крім того, як зазначив позивач, після підписання кредитного договору cума кредиту збільшувалась, шляхом укладення додаткового договору №КІНПД -000055, отже, загальна сума заборгованості збільшилась на 118 034,40 грн. та загалом відповідачу було надано кредиту 673\~490 грн. 40 коп. Позивач вказав, що станом на 25.07.2024 року відповідач-1 свої грошові зобов`язання за кредитним договором не виконав, з огляду на що у нього наявна заборгованість перед позивачем, яка складає загальну суму 2 224\~501 грн. 94 коп., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 1 098\~993 грн. 57 коп., сума заборгованості за відсотками 1 125\~508 грн. 37 коп. Окрім наведеного, як зазначено позивачем, ним під час розрахунку суми заборгованості враховано, що згідно п. 10.6 кредитного договору в редакції Додаткового договору № 1 від 25.03.2020 року «Сторони Договору прийшли до згоди узяти на себе валютний ризик шляхом уведення при розрахунках у межах цього договору коефіцієнта валютного ризику, на який здійснюється коригування нарахованих процентів та коригування сплати (повернення) суми (частки суми) кредиту. При цьому, коефіцієнт валютного ризику це відносний показник, за рахунок якого сторони домовилися узяти на себе відповідний валютний ризик відхилення у майбутньому курсу іноземної валюти (а саме долара США) відносно курсу національної валюти (а саме гривні) на дату укладання цього договору. За рахунок коефіцієнта валютного ризику Кредитодавець бере на себе валютний ризик ревальвації національної валюти відносно іноземної валюти, а саме долара США. За рахунок коефіцієнта валютного ризику позичальник приймає на себе валютний ризик девальвації національної валюти відносно іноземної валюти, а саме долара США. Коефіцієнт валютного ризику розраховується як співвідношення поточного курсу іноземної валюти до базового курсу іноземної валюти відповідно до формули: Квр = поточний курс іноземної валюти/ базовий курс іноземної валюти, де Квр це коефіцієнт валютного ризику; поточний курс іноземної валюти це офіційно встановлений Національним банком курс гривні стосовно долара США на дату нарахування процентів та/або сплати кредиту з урахуванням решти умов цього пункту; базовий курс іноземної валюти це офіційно встановлений НБУ курс гривні стосовно долара США на дату укладення кредитного договору №58 від 25.03.2020 року, який визначено як 1 долар США= 27.7728 гривень. Всі розрахунки між сторонами здійснюються з урахуванням коефіцієнта валютного ризику відповідно до таких формул: за нарахованими процентами: СНВ (сплати) = НВ х Квр x 1,3, де СНВ (сплати) це сума нарахованих процентів до сплати позичальником з урахуванням валютного ризику; НВ сума нарахованих процентів без урахування валютного ризику; Квр це коефіцієнт валютного ризику станом на дату нарахування процентів за кредитом; за сплатою позичальником часткової суми кредиту: ЧСК (сплати) = К х Квр х 1,3, де ЧСК (сплати) це часткова сума кредиту, яку повинен (бажає) сплатити позичальник відповідно до умов договору з урахуванням валютного ризику на відповідну дату; К часткова сума кредиту, що сплачується на конкретну дату, без урахування валютного ризику; Квр це коефіцієнт валютного ризику станом на дату здійснення часткової та/або повної сплати позичальником кредиту. Така ж формула застосовується і за сплатою повної суми кредиту: ПСК (сплати) = К х Квр x 1,3». Враховуючи наведені обставини, позивач вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог, заявлених ним у позові. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Малиновського\~районного суду\~міста Одеси\~від 11.03.2025\~року у\~справі № 521/3278/25 було відкрито провадження, вирішено розгляд проводити в порядку загального позовного провадження, призначено дату підготовчого судового засідання. 18.04.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву (вх. №24740), у якому представник відповідача 1 просить суд відмовити Кредитній спілці «Кредитінвест» у стягненні солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 2 224\~501 грн. 94 коп. повністю. Відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи. Зокрема, за доводами відзиву на позов, відповідач 1, посилаючись на обставини укладення між ним та позивачем кредитного договору, а також обставини, викладені позивачем у позовній заяві, наголосив, що згідно Основного договору та Додатку №1 до кредитного договору від 25.03.2020 року повернення суми кредиту становить 555 456, 00 грн., сплата відсотків за користування кредитом становить 100\~073 грн. 42 коп. Згідно цього ж п. 4 цього Додатку, за умови дотримання Позичальником Графіку розрахунків, сукупна вартість кредиту, включаючи витрати, пов`язані з оформленням забезпечення кредиту, відповідно до п.5.2. Договору, становить 100 073 грн. 42 коп., або 12% річних від суми отриманого кредиту. Таким чином, відповідач 1 вважає, що сума кредиту до повернення (тіло + проценти 12% ) склала 655 529, 00 грн. Згідно Додатку №1 до Додаткового договору № КІНПД-000055 від 25.03.2020 року до кредитного Договору №83 від 25.03.2020 року, сума кредиту до повернення становить 673\~490 грн. 40 коп., сплата відсотків за користування кредитом становить 168\~280 грн. 36 коп. Тобто, як вважає позивач, сума кредиту до повернення (тіло 673 490, 40 + проценти 168 280,36) склала 841\~770 грн. 36 коп. Окрім наведеного, представник відповідача 1 зауважив, що в матеріалах справи відсутні докази щодо видачі кредиту позичальнику, зокрема, відсутні докази розміру отриманого кредиту та відповідач не повідомлявся про наявність заборгованості, вимог та листів про погашення заборгованості на його адресу не надходило. Відповідач 1 також зауважив, що згідно Розділу 1 (п.п. 1.1. 1.4.2.) Кредитного договору №83 кредитодавець зобов`язався надати кошти в кредит в сумі 555 456 грн. з фіксованими відсотками у розмірі 12% річних , тобто в національній валюті України гривні. Проте, наступною додатковою угодою - Додатковим договором № КІНПД-000055 до Кредитного договору №83 від 25.03.2020 року умови змінено: сума кредиту склала 673490 грн., що в еквіваленті складає 24250 дол. США (1 долар США = 27.7728), термін дії кредитного договору №83 від 25.03.2020 року подовжується до 31.03.2022 року. Водночас, відповідач - 1 вказав, що позивач помилково зазначив про те, що відповідач погодився на умови, щодо валютних ризиків, адже така умова договору в долученому до позову договорі, додатках та додаткових договорах до нього відсутня, а тому не може бути врахована судом при прийнятті рішення. Таким чином, відповідач 1 вважає, що посилання позивача на умови про валютні ризики є безпідставними та не підтверджуються жодними належними, допустимими та достовірними доказами. Окремо від наведеного, відповідач 1 зауважив, що позивач не зазначив суду про те, що відповідач сплатив кошти позивачу, згідно долучених до відзиву квитанцій наступними платежами: 05.03.2020 р. - 37 700 грн.; 02.04.2020 р. - 43 000 грн.; 04.05.2020 р. - 41 430 грн.; 29.05.2020 р. - 37 665 грн.; 01.07.2020 р. - 37 700 грн.; 29.07.2020 р. - 158 200 грн.; 30.09.2020 р. - 14 623 грн.; 02.12.2020 р. - 13 900 грн.; 04.01.2021 р. - 13 900 грн.; 04.08.2022 р. - 41 550 грн.; 05.08.2021 р. - 13 850 грн.; 08.09.2022 р. - 152 350 грн.; 03.09.2021 р. - 96 950 грн.; 13.10.2022р. - 110 800 грн., з огляду на що, відповідач 1 вважає, що він сплатив на рахунок позивача: 813\~618 грн. Щодо посилань позивача на розмір відсотків відповідач вказав, що позивач зазначає у позові про те, що відповідач отримав кредит зі сплатою 36% річних. Проте, основним договором згідно п.п. 1.4. проценти (відсотки) за користування кредитом склали 12% річних, а пунктом 1.1. передбачено що це фіксовані відсотки. Відтак, як вважає відповідач -1 інша ставка відсотків у даному разі застосована бути не може. Щодо договору поруки відповідач 1 зауважив, що договір поруки від 25.03.2020 року долучений позивачем, укладався разом з Основним договором. При цьому, до матеріалів справи не долучено жодних додаткових угод, погоджених поручителем, які б змінювали істотні умови договору поруки. Зокрема, відповідач 1 зазначив, що пункт 1.1. Договору поруки, не відповідає умовам основного договору, в тому числі і щодо суми кредиту, яка за Основним договором визначена в національній валюті. Відповідач 1 наголосив, що поручитель не погоджувалася на збільшення розміру кредиту, відповідальності за зобов`язаннями відповідача, тому остання не може бути солідарним боржником за заявленими позовними вимогами. 21.04.2025 року через підсистему «Електронний суд» від позивача у справі надійшла відповідь на відзив (вх. №25747), у якій позивач просить суд надати додатковий час на подання доказів, щодо наявності інших кредитних відносин між позивачем та відповідачем [PERSON] , а саме кредитного договору; відмовити у клопотанні про витребування доказів; позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідь на відзив долучено до матеріалів цивільної справи. Зокрема, за доводами відповіді на відзив, позивач вказав, що відповідно до Додаткового договору №КІНПД 000055 від 25.03.2020 року було встановлено валютний еквівалент кредитного зобов`язання, в свою чергу ст. 533 ЦК України встановлює, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. В свою чергу, як зазначено позивачем, сума заборгованості розрахована наступним чином: станом на 30.06.2024 року непогашена заборгованість за Кредитним договором № 83 від 25.03.2020 року склала 2224501 грн. 94 коп., у тому числі: 1.Заборгованість за основною сумою боргу (згідно ст.533 ЦКУ та п.10.6. Кредитного Договору): початкова сума кредиту, що була надана позичальникові 673490 грн. 40 коп., погашення тіла кредиту 104063 грн. 68 коп., залишок боргу 569426 грн. 72 коп., 569426 грн. 72 коп. * коефіцієнт 1.93 = 1098993 грн. 57 коп. (Коефіцієнт розрахований таким чином (згідно п. 10.6 кредитного договору): курс продажу долару США за гривню, встановлений НБУ на день розрахунку 25.07.2024 року - 41.2174 / курс продажу долару США за гривню, встановлений на міжбанківському валютному ринку на день видачі кредиту 25.03.2020 року 27.7728=(41.2174/27.7728)*1,3=1,93); заборгованість за відсотками: нарахування відсотків відповідно до відомості, усього нараховано: 859115 грн. 50 коп., погашення відсотків підтверджується прибутковими касовими ордерами, усього погашено: 275950 грн. 54 коп., залишок заборгованості: 583164\~грн.\~96\~коп. (583164,96 грн * коефіціент 1,93 = 1125508,37 грн.). Відтак, позивач вважає що загалом сума боргу: складає 2224501 грн. 94 коп. Щодо аргументів відповідача -1 щодо відсутності у матеріалах справи підтверджень видачі кредиту позивач вказав, що позиція відповідача з цього приводу є суперечливою, оскільки відповідачем 1 частково погашалися надані йому кредитні кошти, тобто фактично визнавався факт отримання кредиту. Щодо сплати відповідачем -1 частини кредиту у розмірі 813\~618 грн. позивач вказав, що частина квитанцій наданих відповідачем на підтвердження погашення ним заборгованості по кредитному договору №83 від 25.03.2020 року датовані: 25.10.2019 року, 05.03.2020 року, тобто, зазначені квитанції та платежі в них не свідчать, що кошти сплачувались в рахунок погашення саме спірного кредитного договору. Разом з тим, позивач зауважив, що до спірних правовідносин не застосовуються норми Закону України «Про споживчий кредит», оскільки спірний договір не має жодних застережень, щодо його цілей, що дозволяють трактувати його саме як споживчий. Щодо договору поруки позивач звернув увагу суду на ту обставину, що поручитель надала згоду на збільшення обсягу відповідальності відповідно до заяви від 25.03.2020 року. 29.04.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №27454), у яких представник відповідача 1 просить суд відмовити Кредитній спілці «Кредитінвест» у стягненні солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 2 224\~501 грн. 94 коп. повністю. Заперечення на відповідь на відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи. Зокрема, за доводами заперечень, відповідач 1 вказує на те, що згідно Розділу 1 Кредитного договору №83 від 25.03.2020 року, сторони взагалі не передбачали жодного валютного еквіваленту, графік платежів також розрахований у національній валюті. При цьому, як вказано відповідачем 1, згідно умов Додаткового договору №КІНПД-000055 від 25.03.2020 року, згідно п. 1. кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 118\~034 грн. 40 коп., що в еквіваленті складає 4250 дол. США за курсом НБУ на день укладення кредитного договору №83 від 25.03.2020 року (1 долар США=27.7728 грн.) та на умовах, встановлених кредитним договором №83 від 25.03.2020 року. Тобто, як вважає відповідач-1, Додатковим договором, позивач передбачив еквівалент, проте лише для 118\~034 грн. 40 коп., в свою чергу встановив курс еквіваленту. Разом з тим, Графік здійснення платежів розраховано у національній валюті. Відповідач 1 також звернув увагу суду на те, що зазначеним вище пунктом Договору, встановлено: загальна сума зобов`язань позичальника за кредитним договором №83 від 25.03.2020 року складає 673\~490 грн. 40 коп. що в еквіваленті складає 24 250 дол. США за курсом НБУ на день укладання кредитного договору №83 від 25.03.2020 року (1 долар США=27.7728 гривень) та згідно цієї частини пункту умови договору переведені в еквівалент, фактично без змін умов основного Договору. Таким чином, відповідач 1, посилаючись на релевантну практику суду касаційної інстанції, вважає, що неможливо прирівнювати загальну суму зобов`язань до вищезазначеного еквіваленту. Щодо заборгованості за відсотками відповідач- 1 наголосив, що позивач зазначає про нарахування відсотків відповідно до відомості, якої суду надано не було. 06.06.2025 року до суду від представника відповідача 2 через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву (вх. №37228) у якому відповідач 2 просить суд відмовити Кредитній спілці «Кредитінвест» у задоволенні позову щодо стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 2224501 грн. 94 коп. Відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи. Зокрема, за доводами відзиву, відповідач- 2, посилаючись на визначені позивачем у позові обставини, наголосила, що договір поруки від 25.03.2020 року долучений до матеріалів справи позивачем, укладався разом з основним договором від 25.03.2020 року та відповідно до умов якого, строк дії договору поруки сторонами не встановлено. Так, як зазначено відповідачем 2, згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Згідно змісту Основного договору Кредитного договору №83 від 25.03.2020 року, термін виконання зобов`язання за основним договором становить 18 місяців до 25.09.2021 року. Водночас, про інші додаткові договори та угоди поручителю не відомо. Відтак, зважаючи на те, що позов пред`явлено 03.03.2025 року, відповідно до зазначеного положення ст. 559 ЦК України, позов до поручителя не пред`явлено протягом трьох років, з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання, тобто строк подання такого позову минув 25.09.2024 року, у зв`язку з чим порука є припиненою на підставі вищевказаного. Тобто, як вважає відповідач 2 у цьому разі і право кредитора, і обов`язок поручителя припинено, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може, що, в свою чергу слугує підставами для відмови позивачу в позові у даній справі в частині вимог до поручителя. Одночасно з цим, відповідач 2 зауважила, що згода поручителя на збільшення обсягу відповідальності не є належним доказом, про те, що поручитель погодилася на додаткові/змінені умови договору щодо основного зобов`язання, зазначені в позові. Адже, згідно п.п. 4.4., 4.7. Договору поруки, істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, може бути підставою для зміни умов цього договору або розірвання тільки за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення вносяться до цього договору шляхом укладання додаткових договорів, які підписуються сторонами та є невід`ємною частиною договору. Натомість, до матеріалів справи не долучено жодних додаткових угод, погоджених поручителем, які б змінювали істотні умови договору поруки. Також відповідач 2 звернула увагу суду на ту обставину, що п. 1.1. Договору поруки, не відповідає умовам основного договору. Так як, сума кредиту згідно Основного договору лише у національній валюті України, а договір поруки укладено з валютним еквівалентом. Остання вважає, що збільшення обсягу відповідальності поручителя всупереч умовам Основного договору суперечить правовій природі забезпечення. Відповідач 2 вказала, що згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Отже, поручитель може відповідати лише в межах зобов`язань позичальника (боржника) лише за основним Договором до зміни основного зобов`язання. Разом з тим, за доводами відповідача 2 згідно матеріалів справи, будь-яких угод, листів про збільшення розміру кредиту та процентів, а також вимог про погашення заборгованості поручитель не отримував. Таким чином, як вважає відповідач 2 якщо вона не погоджувалася на збільшення розміру кредиту, відповідальності позичальника, поручитель не може бути солідарним боржником за заявленими вимогами. Окрім наведеного, відповідач 2 вказала, що відповідач - 1 погашав заборгованість за спірним кредитним договором, що є самостійною підставою для відмови у позові до поручителя, оскільки відповідно до ст. 559 ЦК України, порука також припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання або з його виконанням, також і в інших випадках. 10.06.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача у справі надійшла відповідь на відзив (вх. №38164), у якій позивач просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідь на відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи. Зокрема, за доводами відповіді на відзив, позивач наголосив, що позовна заява до відповідачів пред`явлена 03.03.2025 року. В свою чергу, відповідно до умов Додаткового кредитного договору № КІНПД-000055 від 25.03.2020 року, а саме Додатку №1 до нього (графік платежів) дата останнього платежу встановлена - 31.03.2022 року, відтак строк встановлений ч.4 ст.559 ЦК України на звернення із вимогою до поручителя спливає лише 31.03.2025 року, тобто Кредитна спілка звернулась із відповідною вимогою майже за місяць до спливу відповідного строку встановленого чинним законодавством. Окремо позивач зауважив, що на момент настання строку остаточного виконання зобов`язання (31.03.2022 року) в країні було введено військовий стан, не були встановлені умови відстрочки виконання зобов`язань, в свою чергу, позичальник залишався на зв`язку та продовжував (хоча і частково вносити платежі). Більш того, [PERSON] на зазначений вище момент був клієнтом із тривалим бекграундом, що регулярно користувався послугами кредитної спілки протягом майже 15 років. Щодо аргументів представника відповідача відносно відсутності згоди на укладання додаткових угод, зокрема Додаткового кредитного договору №КІНПД-000055 від 25.03.2020 року, позивач вказав, що Основний договір та Додатковий договір №КІНПД 000055 від 25.03.2020 року було укладено в один й той самий день, послідовно один за одним у присутності відповідача - 2. При цьому, як вказано позивачем, п. 1.1. Договору поруки чітко встановлено, що відповідач бере на себе зобов`язання як «за договором №83 від 25.03.2020 року, та всіх додаткових договорів до нього» та у своїй згоді від 25.03.2025 року відповідач - 2 зазначила, що нею надано згоду на збільшення обсягу відповідальності. В свою чергу, як зазначено позивачем, в договорі поруки від 25.03.2025 року прямо вказано про доларовий еквівалент суми кредиту та його розмір, які відсутні у первинному договорі кредиту та з`являються (встановлюються) саме Додатковим договором №КІНПД 000055. Таким чином на момент укладення договору поруки відповідачка 2 гарантовано знала про існування Додаткового Договору №КІНПД 000055 та взяла на себе зобов`язання відповідати за його виконання у строки та на умовах визначених в тому числі цим Додатковим договором. Щодо аргументів відповідача 2 стосовно застосування валютного еквіваленту у спірних правовідносинах, позивач зазначив, що відповідачка помилково посилається на постанову Верховного Суду у справі 301/2052/18 від 16.11.2022 року, оскільки обставини встановлені у даній справі є відмінними від обставин, встановлених судом у справі №301/2052/18. Окрім наведеного, позивач зауважив, що документи, надані відповідачем 1 на підтвердження сплати ним кредитної заборгованості, датовані жовтнем 2019 року та березнем 2020 року, є неприйнятними, з огляду на дату виникнення спірних кредитних правовідносин, які є фактично предметом позову у справі, яка наразі розглядається судом. Відтак, як вважає позивач, відповідні квитанції свідчать про сплату відповідачем 1 кредитної заборгованості за іншими правовідносинами, які між сторонами у даній справі існують вже доводі тривалий час. 17.06.2025 року до суду від представника відповідача 2 через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №39659), у яких відповідач 2 просить суд відмовити Кредитній спілці «Кредитінвест» у задоволенні позову про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 2 224\~501 грн. 94 коп. повністю. Заперечення долучено судом до матеріалів цивільної справи. Зокрема, за доводами заперечень, відповідач 2 зауважила, що позивач помилково посилається на те, що суд повинен відраховувати припинення поруки з 31.03.2022 року, оскільки, згідно матеріалів справи та письмових доказів поручитель не погоджувався на зобов`язання встановлені зазначеним графіком платежів, на який посилається позивач. Таким чином, на переконання відповідача 2, виходячи з обставин справи та позиції викладеній у відзиві, строк пред`явлення вимог до поручителя сплив. При цьому, початок воєнного стану жодним чином не впливає на закінчення зазначених строків, оскільки строк, що стосується припинення поруки є преклюзивним. Відповідач 2 наголосила, що згідно, умов договору поруки, поручитель надавав згоду на відповідальність лише в межах тих розмірів, які передбачені в самому договорі поруки. Та як зазначалось у відповіді на відзив інших угод, додаткових договорів та повідомлень не отримував, не підписував та не погоджувався. Згідно договору Поруки, порядок зміни умов договору поруки, а тому числі істотних умов, передбачено договором та чинним законодавством України. Також, відповідач 2 щодо регулювання правовідносин і застосування наведеної судової практики наголосила, що до кредитних відносин також застосовуються положення ЦК України про позику, оскільки такі відносини є подібними за своїм змістом. Водночас, заперечуючи проти доводів позивача, вказаних у відповіді на відзив, відповідач 2 зауважила, що Позиція Верховного Суду у справі 301/2052/18 від 16.11.2022 року є логічною та регулює саме те правозастосування, яке необхідно застосувати, оскільки ВС констатує, що при вирішенні подібних справ не може застосовуватись обмінний курс на день подачі позову. Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 24.08.2025 року у справі №521/3278/25 підготовче провадження було закрите, справу призначено до судового розгляду по суті позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача підтримала свої доводи та вимоги, з мотивів, викладених письмово, просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представники відповідачів заперечували щодо доводів та вимог позовних вимог, з мотивів, викладених письмово, просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Кредитної Спілки «Кредитінвест» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, враховуючи таке. Хаджибейським районним судом міста Одеси було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини. 25.03.2020 року [PERSON] звернувся із відповідною заявою до Голови правління Кредитної Спілки «Кредитінвест» про видачу йому кредиту в розмірі 555 456 грн. виходячи з процентної ставки 12% річних на початкову суму кредиту для відповідної цілі: споживчої морякам для уходу в рейс на строк 18 місяців. 25.03.2020\~року між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та [PERSON] було укладено кредитний договір №83, відповідно до умов п. 1.1. якого кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти у кредит позичальникові строком на 18 місяців, до 25.09.2021 року у сумі 555 456,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю вказані вище кошти, сплатити фіксовані відсотки за користування кредитом у розмірі 12% річних, що нараховуються на початкову суму кредиту. В п. 1.3. кредитного договору сторони погодили, що позичальник погашає кредит поетапно, за графіком, визначеним у додатку №1 до договору. Пунктом 1.4. договору передбачено, що сукупна вартість кредиту складає 12% річних від суми кредиту або100073 грн. 42 коп. та включає в себе: проценти 12%, вартість послуг 0% від суми кредиту. Відповідно до п. 4.2. договору, сторони погодили строки та розмірі погашення кредиту та виплати відсотків позичальником згідно із Додатком №1 до цього договору. Платежі підлягають сплаті в термін до 5-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також в момент кінцевого повернення кредиту, відповідно до п. 1.1. та 4.1. договору. Пунктом 4.4. договору сторони погодили черговість сплат вимог кредитора, відповідно до якої у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу неустойка та інші платежі, у четверту поточні платежі, відповідно до п. 4.2 договору. Відповідно до п. 5.1. договору, для забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед кредитором за цим договором укладається договір поруки [PERSON] . Відповідальність за оформлення забезпечення кредиту у відповідності до вимог чинного законодавства покладається на кредитодавця, а всі витрати, пов`язані із таким оформленням, покладаються на позичальника, якщо забезпечення зобов`язання підлягає оформленню окремим договором та супроводжується витратами на користь третіх осіб (п. 5.2. договору). Договір набуває чинності з дня його укладення та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Зміни та доповнення до цього договору вносяться за взаємною згодою сторін та оформляються додатковим договором у письмовій формі (п. 8.1., 8.2. договору). Зміни та доповнення до договору вносяться за взаємною згодою сторін та оформляються додатковим договором у письмовій формі (п. 8.2. договору). Вказаний договір підписано як з боку позикодавця так і з боку позичальника без застережень та зауважень. Додатком №1 до кредитного договору № 83 від 25.03.2020 року сторони погодили графік платежів, відповідно до якого першою датою платежу визначено 01.10.2020 року, останньою - 25.09.2021 року. Всього визначено суму кредиту у розмірі 555456 грн., відсотки 100073 грн. 42 коп. Графік підписано сторонами без застережень та зауважень. В цей же день, 25.03.2020 року між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно до вимог п. 1.1. якого поручитель зобов`язалася у повному обсязі солідарно із боржником відповідати перед кредитодавцем за виконання позичальником усіх зобов`язань за кредитним договором №83 від 25.03.2020 року та усіма додатками до нього, згідно із яким кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 555456 грн., що в еквіваленті складає 20000 доларів США за курсом долара США, на день укладення договору ( 1 долар = 27.7728 доларів США). Пунктом 1.2. договору поруки сторони погодили, що поручитель ознайомлений із умовами кредитного договору у забезпечення виконання якого він укладає цей договір розуміє всі умови викладені в ньому та кредитному договорі і погоджується з ними (п. 1.2 договору). Відповідно до п. 1.3 договору поручитель відповідає перед кредитодавцем по кредитному договору солідарно з позичальником як по сплаті основного боргу за кредитом в розмірі неповерненої в термін суми кредиту, але не більше 555 456 грн., що в еквіваленті складає 20 000 доларів США за курсом долара США, встановленому Національним Банком України у день укладення цього договору (1 $ США - 27.7728 грн.), відсотків за користування кредитом, нарахованих відповідно до кредитного договору, так і по сплаті неустойки у вигляді пені, штрафів, передбачених кредитним договором, збитків кредитодавця, внаслідок невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, а також будь-яких інших платежів, передбачених кредитним договором, усім своїм майном і активами, на які може бути звернене стягнення відповідно до чинного законодавства України. У випадку зміни терміну повернення кредиту за кредитним договором і поручителя виникає додатково солідарна відповідальність по сплаті відсотків нарахованих кредитодавцем за фактичний період користування кредитом. Відповідно до пункту 2.1.1. договору, при невиконанні, повному або частковому, позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору, у терміни зазначені в кредитному договорі, поручитель зобов`язується сплатити кредитодавцеві несплачену суму основного боргу за кредитом, відсотки за користування кредитом, договором, а також всі інші суми, які позичальник повинен сплатити відповідно до кредитного договору. Згідно із пунктом 4.3 договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань за цим договором, а також одностороння зміна умов цього договору не допускаються. Пунктом 4.2 договору поруки визначено, що дія цього договору припиняється після повного погашення позичальником або поручителем усіх сум заборгованості за кредитним договором. Вказаний договір підписано з боку кредитодавця та поручителя без зауважень та застережень. З таким договором поруки був ознайомлений [PERSON] , [PERSON] отримала оригінал вказаного договору поруки, про що свідчить особисто нею проставлений підпис. Також у матеріалах справи наявна заява [PERSON] адресована Голові правління Кредитної Спілки «Кредитінвест» від 25.03.2020 року, відповідно до якої останній просив продовжити строк дії кредитного договору №83 до 31.03.2022 року та збільшити суму кредиту на 118 034 грн 40 коп. В цей же день, 25.03.2020 року між Кредитною Спілкою «Кредитінвест» та [PERSON] було укладено Додатковий договір №КІНПД-00055 до Кредитного договору №83 від 25.03.2020 року, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 118 034 грн. 40 коп., що в еквіваленті складає 4250 $ США за курсом НБУ на день укладення кредитного договору №83 від 25.03.2020 року з розрахунку 1 долар США дорівнює 27.7728 грн. та на умовах встановлених кредитним договором № 83 від 25.03.2020 року, загальна сума зобов`язань позичальника за кредитним договором №83 від 25.03.2020 року складає 673 490 грн. 40 коп., що в еквіваленті складає 24 250 $ США за курсом НБУ на день укладення кредитного договору №83 від 25.03.2020 року (1 $ США дорівнює 27.7728 грн.), термін дії кредитного договору №83 від 25.03.2020 року продовжується до 31.03.2022 року. За п. 2 відповідного додаткового договору до кредитного договору №83 від 25.03.2020 року, сторони домовилися, що погашення кредиту відбувається відповідно до графіку погашень, що є невід`ємною частиною цього додаткового договору, графік погашення додаткового договору №1 до кредитного договору №83 втрачає свою силу, всі інші умови кредитного договору №83 від 25.03.2020 року залишається незмінними (п. 3 додаткового договору). Вказаний додатковий договір підписано сторонами без застережень та зауважень. Як вбачається з додатку № 1 додаткового договору №КІНПД-0055 від 25.03.2020 року до кредитного договору №83 від 25.03.2020 року, сторони погодили між собою графік здійснення платежів: Так, першим днем платежу вказано 01.05.2021 року - процент 30, повернення суми кредиту 0, сплата відсотків за користування кредитом 0, сума що належить до сплати 0; 01.06.2021 року - кількість днів користування 31, процент 30, повернення суми кредиту 0, сплата відсотків за користування кредитом 0, сума, що належить до сплати 0; 01.07.2021 року - кількість днів користування 31, процент 30, повернення суми кредиту 67349 грн. 04 коп., сплата відсотків за користування кредитом 16 606 грн. 61 коп., сума що належить до сплати 83955 грн. 65 коп.; 01.08.2021 року - кількість днів користування 31, процент 30, повернення суми кредиту 67349 грн. 04 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17160 грн. 17 коп., сума що належить до сплати 84 509 грн. 21 коп.; 01.09.2021 року - кількість днів користування 31, процент 30, повернення суми кредиту 67349 грн. 04 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17160 грн. 17 коп., сума що належить до сплати 84 509 грн. 21 коп.; 01.10.2021 року - кількість днів користування 30, процент 30, повернення суми кредиту 67349 грн. 04 коп., сплата відсотків за користування кредитом 16606 грн. 61 коп., сума що належить до сплати 83955 грн. 65 коп.; 01.11.2021 року - кількість днів користування 31, процент 30, повернення суми кредиту гривень 67349 грн. 04 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17160 грн. 17 коп., сума, що належить до сплати 84 509 грн. 21 коп.; 01.12.2021 року - кількість днів користування 30, процент 30, повернення суми кредиту 67 349 грн. 04 коп., сплата відсотків за користування кредитом 16606 грн. 61 коп., сума, що належить до сплати 83955 грн. 65 коп.; 01.01.2022 року - кількість днів користування 31, процент 30, повернення суми кредиту 67 349 грн. 04 коп., сплата за користування кредитом 17160 грн. 17 коп., сума, що належить до сплати 84 509 грн. 21 коп.; 01.02.2022 року - кількість днів користування 31, процент 30, повернення суми кредиту 67349 грн. 04 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17160 грн. 17 коп., сума, що належить до сплати 84 509 грн. 21 коп.; 01.03.2022 року - кількість днів користування 28, процент 30, повернення суми кредиту 67349 грн. 04 коп., сплата відсотків за користування кредитом 15499 грн. 51 коп., сума, що належить до сплати 82000 грн. 55 коп.; 31.03.2022 року - кількість днів користування 31, процент 30, повернення суми кредиту 67349 грн. 04 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17160 грн. 17 коп., сума, що належить до сплати 84 509 грн. 21 коп. Зазначений графік здійснення платежів підписано як з боку кредитодавця, так і з боку позичальника. Окрім того, у матеріалах справи наявна заява згоди поручителя на збільшення обсягу відповідальності від 25.03.2020 року, підписана [PERSON] , відповідно до якої [PERSON] повідомила, що їй відомо про умови укладення кредитного договору та розмір відповідальності [PERSON] та про те, що останній від Кредитної Спілки «Кредитінвест» отримує у кредит грошові кошти у розмірі 555 456 грн. та зобов`язується їх повернути, відповідно до умов укладеного договору. [PERSON] як поручитель позичальника за кредитним договором №83 від 25.03.2020 року дала свою згоду на можливе збільшення обсягу відповідальності, у тому числі у разі внесення змін до основного зобов`язання та їй зрозуміло, що таке збільшення її відповідальності може виникнути внаслідок зміни основного зобов`язання у разі підвищення розміру процентів відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами, встановлення збільшення розміру неустойки, встановлення нових умов щодо порядку та зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. [PERSON] дала свою згоду на збільшення обсягу її відповідальності як поручителя без обов`язкового укладення додаткових угод до укладеного договору поруки від 25.03.2020 року та будь-які заперечення з цього приводу у неї відсутні. Також у матеріалах справи мається заява [PERSON] від 25.03.2020 року, відповідно до якої, останній просив продовжити строк дії кредитного договору №83 від 25.03.2020 року до 30.11.2022 року. Також, 25.03.2020 року між Кредитною Спілкою «Кредитінвест» та [PERSON] було укладено Додатковий договір №КІНПД-000077 до Кредитного договору № 83 від 25.03.2020 року, за яким строк дії кредитного договору №83 від 25.03.2020 року було продовжено до 30.11.2022 року (п. 1 додаткового договору). Відповідно до п. 2 додаткового договору кредитодавець та позичальник погодили нові строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків позичальником (попередні графіки погашень втрачають свою силу). Відповідно до погодженого графіка: 01.12.2021 року - сума відсотків за користування кредитом 11504 грн. 79 коп., сума, що належить до сплати 11504 грн. 79 коп.; 01.01.2022 року - сума відсотків за користування кредитом 17832 грн. 42 коп., сума, що належить до сплати 17832 грн. 42 коп.; 01.02.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сума відсотків за користування кредитом 17832 грн. 42 коп., сума, що належить до сплати 81457 грн. 38 коп.; 01.03.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 16106 грн. 70 коп., сума, що належить до сплати 79731 грн. 66 коп.; 01.04.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17832 грн. 42 коп., сума, що належить до сплати 81457 грн. 38 коп.; 01.05.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17257 грн. 18 коп., сума, що належить до сплати 80882 грн. 14 коп.; 01.06.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17832 грн. 42 коп., сума, що належить до сплати 81457 грн. 38 коп.; 01.07.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17257 грн. 18 коп., сума, що належить до сплати 80882 грн. 14 коп.; 01.08.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17832 грн. 42 коп., сума, що належить до сплати 81457 грн. 38 коп.; 01.09.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17832 грн. 42 коп., сума, що належить до сплати 81457 грн. 38 коп.; 01.10.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17257 грн. 18 коп., сума, що належить до сплати 80882 грн. 14 коп.; 01.11.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17832 грн. 42 коп., сума, що належить до сплати 81457 грн. 38 коп.; 30.11.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17257 грн. 18 коп., сума, що належить до сплати 80882 грн. 14 коп. Відповідно до п. 3 Додаткового договору зазначено, що всі інші умови кредитного договору №83 від 25.03.2020 року залишаються незмінними. Вказаний додатковий договір набирає чинності з моменту його підписання між сторонами. Підписаний додатковий договір між сторонами без застережень та зауважень. Відповідно до акту звірки заборгованості за кредитним договором №83 від 25.03.2020 року, укладеного між Головою правління Кредитної Спілки «Кредитінвест» та позичальником [PERSON] , станом на 10 листопада 2021 року борг позичальника [PERSON] перед Кредитною Спілкою «Кредитінвест» складає 699 874 грн. 56 коп., що в еквіваленті складає 25200 $ США. На підтвердження виконання позичальником кредитних зобов`язань у матеріалах справи наявні квитанції до прибуткових касових ордерів: Від 25.10.2019\~року на\~суму 16700\~грн.,\~від 05.03.2020\~року на\~суму 37700\~грн.,\~від 02.04.2020\~року на\~суму 43000\~грн.,\~від 30.09.2020\~року на\~суму 14623\~грн.,\~від 02.12.2020\~року на\~суму 13900\~грн.,\~від 04.01.2021\~року на\~суму 13900\~грн., від 04.08.2022 року на суму 41550 грн., від 08.09.2022 року на суму 152350 грн., від 13.10.2022 року на суму 110800 грн., від 01.07.2020 року на суму 37700 грн., від 29.07.2020 року на суму 158000 грн., від 04.05.2020 року на суму 41430 грн., від 29.05.2020 року на суму 37665 грн., від 05.08.2021 року на суму 13850 грн., від 03.09.2021 року на суму 96950 грн. Будь яких інших належних та допустимих доказів, стосовно наявних між сторонами спірних правовідносин, зокрема, Додаткового договору № 1 до кредитного договору №83 від 25.03.2020 року, додатку №1 до нього, розрахунку заборгованості, якими серед іншого обґрунтовує позовні вимоги позивач, матеріали цивільної справи не містять, як і не містять інших будь-яких документів щодо погашення з боку позивача кредитних зобов`язань. Предметом спору у даній справі є встановлення обставин та підтвердження або спростування підстав для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача кредитної заборгованості. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані ним норм права під час часткового прийняття аргументів позивача, викладених ним у позовній заяві. В силу ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Згідно із ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері цивільно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Під захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. З аналізу вищевказаного вбачається, що під час розгляду справи позивач повинен довести, а суд встановити факти або обставини, які б свідчили про порушення індивідуально виражених прав чи інтересів позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). За загальним правилом, передбаченим ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Так, у даній справі судом встановлено, що між кредитодавцем та позичальником відповідачем 1 наявні тривалі, сталі кредитні правовідносини. Зокрема, у цьому випадку судом переглядаються правовідносини, які виникли між сторонами 25.03.2020 року, пов`язані із укладенням кредитного договору №83. Так, як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи, 25.03.2020 року між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та [PERSON] було укладено кредитний договір №83, відповідно до умов п. 1.1. якого кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти у кредит позичальникові строком на 18 місяців, до 25.09.2021 року у сумі 555 456,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю вказані вище кошти, сплатити фіксовані відсотки за користування кредитом у розмірі 12% річних, що нараховуються на початкову суму кредиту. В п. 1.3. кредитного договору сторони погодили, що позичальник погашає кредит поетапно, за графіком, визначеним у додатку №1 до договору. Пунктом 1.4. договору передбачено, що сукупна вартість кредиту складає 12% річних від суми кредиту або100073 грн. 42 коп. та включає в себе: проценти 12%, вартість послуг 0% від суми кредиту. Відповідно до п. 4.2. договору, сторони погодили строки та розмірі погашення кредиту та виплати відсотків позичальником згідно із Додатком №1 до цього договору. Платежі підлягають сплаті в термін до 5-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також в момент кінцевого повернення кредиту, відповідно до п. 1.1. та 4.1. договору. Пунктом 4.4. договору сторони погодили черговість сплат вимог кредитора, відповідно до якої у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу неустойка та інші платежі, у четверту поточні платежі, відповідно до п. 4.2 договору. В цей же день, 25.03.2020 року між Кредитною Спілкою «Кредитінвест» та [PERSON] було укладено Додатковий договір №КІНПД-00055 до Кредитного договору №83 від 25.03.2020 року, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 118 034 грн. 40 коп., що в еквіваленті складає 4250 $ США за курсом НБУ на день укладення кредитного договору №83 від 25.03.2020 року з розрахунку 1 долар США дорівнює 27.7728 грн. та на умовах встановлених кредитним договором № 83 від 25.03.2020 року, загальна сума\~зобов`язань\~позичальника за\~кредитним договором\~№83\~від 25.03.2020\~року складає\~673\~490\~грн.\~40\~коп.,\~що в\~еквіваленті складає\~24\~250\~$\~США за\~курсом НБУ\~на день\~укладення кредитного\~договору №83\~від 25.03.2020\~року (1\~$\~США дорівнює\~27.7728\~грн.),\~термін дії\~кредитного договору\~№83\~від 25.03.2020\~року продовжується\~до 31.03.2022\~року. З додатку № 1до додаткового договору №КІНПД-0055 від 25.03.2020 року до кредитного договору №83 від 25.03.2020 року, сторони погодили між собою графік здійснення платежів. Також, в цей же день, 25.03.2020 року між Кредитною Спілкою «Кредитінвест» та [PERSON] було укладено Додатковий договір №КІНПД-000077 до Кредитного договору № 83 від 25.03.2020 року, за яким строк дії кредитного договору №83 від 25.03.2020 року було продовжено до 30.11.2022 року (п. 1 додаткового договору). Відповідно до п. 2 додаткового договору кредитодавець та позичальник погодили нові строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків позичальником (попередні графіки погашень втрачають свою силу). Таким чином, як встановлено судом, одного дня 25.03.2020 року сторони погодили між собою загальну суму кредитних зобов`язань позичальника за кредитним договором №83 від 25.03.2020 року, яка складає 673 490 грн. 40 коп., що в еквіваленті складає 24 250 $ США за курсом НБУ на день укладення кредитного договору №83 від 25.03.2020 року (1 $ США дорівнює 27.7728 грн.), у відповідності до Додаткового договору №КІНПД-00055 до Кредитного договору №83 від 25.03.2020 року та, у відповідності до Додаткового договору №КІНПД-000077 до Кредитного договору № 83 від 25.03.2020 року визначили, що строк виконання зобов`язань - до 30.11.2022 року. При цьому, як встановлено судом, в забезпечення виконання відповідачем 1 кредитного зобов`язання, 25.03.2020 року між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно до вимог п. 1.1. якого поручитель зобов`язалася у повному обсязі солідарно із боржником відповідати перед кредитодавцем за виконання позичальником усіх зобов`язань за кредитним договором №83 від 25.03.2020 року та усіма додатками до нього, згідно із яким кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 555456 грн., що в еквіваленті складає 20000 доларів США за курсом долара США, на день укладення договору ( 1 долар = 27.7728 доларів США). Пунктом 1.2. договору поруки сторони погодили, що поручитель ознайомлений із умовами кредитного договору у забезпечення виконання якого він укладає цей договір розуміє всі умови викладені в ньому та кредитному договорі і погоджується з ними (п. 1.2 договору). Відповідно до п. 1.3 договору поручитель відповідає перед кредитодавцем по кредитному договору солідарно з позичальником як по сплаті основного боргу за кредитом в розмірі неповерненої в термін суми кредиту, але не більше 555 456 грн., що в еквіваленті складає 20 000 доларів США за курсом долара США, встановленому Національним Банком України у день укладення цього договору (1 $ США - 27.7728 грн.), відсотків за користування кредитом, нарахованих відповідно до кредитного договору, так і по сплаті неустойки у вигляді пені, штрафів, передбачених кредитним договором, збитків кредитодавця, внаслідок невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, а також будь-яких інших платежів, передбачених кредитним договором, усім своїм майном і активами, на які може бути звернене стягнення відповідно до чинного законодавства України. У випадку зміни терміну повернення кредиту за кредитним договором і поручителя виникає додатково солідарна відповідальність по сплаті відсотків нарахованих кредитодавцем за фактичний період користування кредитом. При цьому, як зазначає позивач у позові, відповіді на відзив відповідача 1, сума заборгованості відповідача 1 перед позивачем, останнім розрахована наступним чином: станом на 30.06.2024 року непогашена заборгованість за Кредитним договором № 83 від 25.03.2020 року склала 2224501 грн. 94 коп., у тому числі: 1.Заборгованість за основною сумою боргу (згідно ст.533 ЦКУ та п.10.6. Кредитного Договору): початкова сума кредиту, що була надана позичальникові 673490 грн. 40 коп., погашення тіла кредиту 104063 грн. 68 коп., залишок боргу 569426 грн. 72 коп., 569426 грн. 72 коп. * коефіцієнт 1.93 = 1098993 грн. 57 коп. (Коефіцієнт розрахований таким чином (згідно п. 10.6 кредитного договору): курс продажу долару США за гривню, встановлений НБУ на день розрахунку 25.07.2024 року - 41.2174 / курс продажу долару США за гривню, встановлений на міжбанківському валютному ринку на день видачі кредиту 25.03.2020 року 27.7728=(41.2174/27.7728)*1,3=1,93); 2. Заборгованість за відсотками: нарахування відсотків відповідно до відомості, усього нараховано: 859115 грн. 50 коп., погашення відсотків підтверджується прибутковими касовими ордерами, усього погашено: 275950 грн. 54 коп., залишок заборгованості: 583164 грн. 96 коп. (583164,96 грн * коефіціент 1,93 = 1125508,37 грн.). Відтак, позивач вважає що загалом сума боргу: складає 2224501 грн. 94 коп. Тобто, у даному разі, позивач, нараховує заборгованість відповідача - 1 з урахуванням валютного індексу (прив`язки до курсу долара США - 41.2174 / курс продажу долару США за гривню). З приводу валюти зобов`язання та валюти платежу, суд зазначає таке. Згідно із ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Водночас ч. 2 ст. 524 та ч. 2 ст. 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Крім того, у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти. Такі висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 року у справі № 296/10217/15-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій ст. 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Підставою для тлумачення судом правочину є наявність спору між сторонами щодо його змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів у тексті всієї угоди або її частини, що не дає змогу з`ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір. У той же час тлумачення не може створювати нові умови договору, а виключно роз`яснює існуючі умови угоди. Тобто суд може постановити рішення про тлумачення змісту договору без зміни його умов. Оскільки метою тлумачення правочину є з`ясування змісту його окремих частин, який складають права та обов`язки сторін, то тлумачення потрібно розуміти як спосіб виконання сторонами умов правочину. З огляду на викладене, тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені ст. 213 ЦК України, тобто тлумаченням правочину є встановлення (з`ясування) його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення незрозумілостей та суперечностей у трактуванні його положень. У справі, яка наразі розглядається судом, судом встановлено, що 25.03.2020 року сторони, які уклали Додатковий договір №КІНПД-00055 до Кредитного договору №83 від 25.03.2020 року погодили між собою загальну суму кредитних зобов`язань позичальника за кредитним договором №83 від 25.03.2020 року, яка складає 673 490 грн. 40 коп., що в еквіваленті складає 24 250 $ США за курсом НБУ на день укладення кредитного договору №83 від 25.03.2020 року (1 $ США дорівнює 27.7728 грн.). Таким чином, як встановлено судом, сторони погодили, що одиницею виміру суми коштів, яка підлягає поверненню за цим зобов`язанням, є гривня. Тобто змістом зобов`язання є повернення заборгованості в розмірі 673 490 грн. 40 коп., який еквівалентний на час укладення додаткового договору 24250 дол. США. Водночас, Додаткового договору № 1 від 25.03.2020 року до Кредидного договору №83, за яким, як наполягає позивач сторони Договору прийшли до згоди узяти на себе валютний ризик шляхом уведення при розрахунках у межах цього договору коефіцієнта валютного ризику, на який здійснюється коригування нарахованих процентів та коригування сплати (повернення) суми (частки суми) кредиту, матеріали цивільної справи не містять, з огляду на що, такі доводи позивача підтвердження не знаходять, а суд, вирішуючи справу виходить із наявних у ній матеріалів. При цьому, судом встановлено, що у Кредитному договорі №83 та додаткових договорах до нього, які в сукупності становлять єдиний договір, встановлено валюту предмету договору гривня (у Додатковому договорі №КІНПД-00055 також встановлено валюту предмету договору гривня, з вирахуванням еквіваленту долару, на час укладення договору); а також, у погоджених графіках платежів, зокрема у останньому Додатковому договору №КІНПД-000077 до Кредитного договору № 83 від 25.03.2020 року, яким сторони визначили, що строк виконання зобов`язань - до 30.11.2022 року, відповідно до якого відповідач 1 мав здійснювати оплату в рахунок погашення виключно у національній валюті України гривні, з огляду на що, вказане не спростовує того, що у даному разі саме гривня є єдиним засобом платежу незалежно від валюти зобов`язання, що виникло між кредитодавцем та позичальником. Відтак, у даному разі, суд констатує, що здійснюючи тлумачення п. 1.1. Кредитного договору №83 від 25.03.2020 року та Додаткового договору до нього №КІНПД-00055 від 25.03.2020 року, належним виконанням зобов`язання, яке виникло між сторонами є повернення грошових коштів у національній валюті, тобто у розмірі 673 490 грн. 40 коп. та нарахованих за користування кредитними коштами процентів. Щодо питання про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором (тіла кредиту та нарахованих процентів) у гривні, суд зазначає таке. Як було раніше встановлено судом за текстом даного рішення, тіло кредиту, який позичальнику було надано фінансовою установою становить 673490 грн. 40 коп. Так, як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, 25.03.2020 року між Кредитною Спілкою «Кредитінвест» та [PERSON] було укладено Додатковий договір №КІНПД-000077 до Кредитного договору № 83 від 25.03.2020 року, за яким строк дії кредитного договору №83 від 25.03.2020 року було продовжено до 30.11.2022 року (п. 1 додаткового договору) та відповідно до п. 2 додаткового договору кредитодавець та позичальник погодили нові строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків позичальником (попередні графіки погашень втрачають свою силу). Відповідно до погодженого графіка: 01.12.2021 року - сума відсотків за користування кредитом 11504 грн. 79 коп., сума, що належить до сплати 11504 грн. 79 коп.; 01.01.2022 року - сума відсотків за користування кредитом 17832 грн. 42 коп., сума, що належить до сплати 17832 грн. 42 коп.; 01.02.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сума відсотків за користування кредитом 17832 грн. 42 коп., сума, що належить до сплати 81457 грн. 38 коп.; 01.03.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 16106 грн. 70 коп., сума, що належить до сплати 79731 грн. 66 коп.; 01.04.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17832 грн. 42 коп., сума, що належить до сплати 81457 грн. 38 коп.; 01.05.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17257 грн. 18 коп., сума, що належить до сплати 80882 грн. 14 коп.; 01.06.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17832 грн. 42 коп., сума, що належить до сплати 81457 грн. 38 коп.; 01.07.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17257 грн. 18 коп., сума, що належить до сплати 80882 грн. 14 коп.; 01.08.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17832 грн. 42 коп., сума, що належить до сплати 81457 грн. 38 коп.; 01.09.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17832 грн. 42 коп., сума, що належить до сплати 81457 грн. 38 коп.; 01.10.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17257 грн. 18 коп., сума, що належить до сплати 80882 грн. 14 коп.; 01.11.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17832 грн. 42 коп., сума, що належить до сплати 81457 грн. 38 коп.; 30.11.2022 року - повернення суми кредиту 63624 грн. 96 коп., сплата відсотків за користування кредитом 17257 грн. 18 коп., сума, що належить до сплати 80882 грн. 14 коп. Також, вказаним додатковим договором, зокрема його п. 3 сторони погодили, що всі інші умови кредитного договору №83 від 25.03.2020 року залишаються незмінними (у даному разі, відповідно до п. 1.4., 1.4.1. сторони погодили, що сукупна вартість кредиту складає 12% річних від суми кредиту або100073 грн. 42 коп. (у грошовому виразі) та включає в себе: проценти 12%, вартість послуг 0% від суми кредиту. Змін щодо нарахування відсотків до Кредитного договору №83 сторони не вносили, з огляду на що, п. 1.4. та п.п. 1.4.1 договору, щодо нарахування відсотків, які судом недійсним в цілому або в частині не визнаний, є діючими, сталими та такими, що передбачають альтернативний варіант погашення процентів, а саме: або 12% від суми кредиту, або 100073 грн. фіксовано у грошовому еквіваленті. Іншої інтерпритації умов договору щодо нарахування відсотків позивачем суду не доведено. Таким чином, фактично, сторони погодили і розмір основної кредитної заборгованості (тіла кредиту), і розмір відсотків за користування ними, які належить сплатити відповідачу на користь позивача. Тобто, сума всієї заборгованості складає: 673490 грн. 40 коп. (тіло кредиту) + 100073 грн. (відсотки за користування кредитними коштами)=773563 грн. 40 коп. При цьому, позиція відповідачів щодо сталості розміру нарахованих відсотків за користування кредитними коштами підтверджується графіком здійснення платежів до Кредитного договору №83 від 25.03.2020 року. В подальшому, під час укладення Додаткового договору №КІНПД-00055 від 25.03.2020 року змін щодо розміру фіксованих відсотків сторонами погоджено не було, проте у додатку №1 до Додаткового договору №КІНПД-00055 від 25.03.2020 року до Кредитного договору №83 кредитодавцем розраховано відсотки за користування кредитними коштами виходячи з 30% річних від суми отриманого кредиту, а виходячи з графіку погашення платежів, узгодженого між сторонами Додатковим договором №КІНПД-000077 до Кредитного договору № 83 від 25.03.2020 року розмір основного зобов`язання складає 699874 грн. 56 коп., розмір відсотків за користування кредитними коштами 221467\~грн.\~15\~коп. При цьому, як встановлено судом овердрафту умови кредитного договору не передбачають, а тому, відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 699874 грн. 56 коп. щомісячно, зважаючи на їх сталий розмір, передбачений умовами первісного Кредитного договору №83 мають складати 7634 грн. 995 коп., з огляду на що, розмір відсотків, розрахований позивачем у графіку погашення розмірі 221467 грн. 15 коп. є арифметично невірним. Проте, у судовому засіданні сторони, зокрема, відповідач 1 не заперечував щодо розрахованих відсотків у розмірі 221467 грн. 15 коп., погоджений ним особистим підписом, з огляду на що, такий розмір відсотків суд приймає за основу. При цьому, також судом встановлено, що відповідно до акту звірки заборгованості за кредитним договором №83 від 25.03.2020 року, підписаного як Головою правління Кредитної Спілки «Кредитінвест», так і позичальником [PERSON] , без застережень та зауважень, станом на 10 листопада 2021 року борг позичальника [PERSON] перед Кредитною Спілкою «Кредитінвест» складає 699 874 грн. 56 коп., що в еквіваленті складає 25200 $ США. Зазначений Акт сторонами не оскаржено, підписано як з боку кредитодавця, так і з боку позичальника без застережень та зауважень, з огляду на що, вказаний судом акт не піддається сумніву, а доводи представника відповідача 1 заявлені ним усно в судовому засіданні щодо його неправомірності судом до уваги не приймаються. Таким чином, з урахуванням графіку платежів, погодженого між сторонами за умовами Додаткового договору №КІНПД-000077 до Кредитного договору № 83 від 25.03.2020 року розмір основної заборгованості відповідача 1 становить 699874 грн. 56 коп., розмір відсотків за користування кредитними коштами 221467 грн. 15 коп., що в загальному розмірі становить 921341 грн. 71 коп. Разом з\~тим,\~з матеріалів\~справи вбачається,\~що [PERSON] \~здійснював відповідні\~платежі за\~кредитними правовідносинами,\~зокрема,\~з наданих\~відповідачем квитанцій\~вбачається,\~що 25.10.2019\~року здійснено\~оплати на\~суму 16700\~грн.,\~від 05.03.2020\~року на\~суму 37700\~грн.,\~від 02.04.2020\~року на\~суму 43000\~грн.,\~від 30.09.2020\~року на\~суму 14623\~грн.,\~від 02.12.2020\~року на\~суму 13900\~грн.,\~від 04.01.2021\~року на\~суму 13900\~грн., від 04.08.2022 року на суму 41550 грн., від 08.09.2022 року на суму 152350 грн., від 13.10.2022 року на суму 110800 грн., від 01.07.2020 року на суму 37700 грн., від 29.07.2020 року на суму 158000 грн., від 04.05.2020 року на суму 41430 грн., від 29.05.2020 року на суму 37665 грн., від 05.08.2021 року на суму 13850 грн., від 03.09.2021 року на суму 96950 грн. Відтак, враховуючи те, що до уваги у даному разі слід взяти лише ті платежі, які були здійснені після 10.11.2021 року (оскільки відповідно до акта звірки заборгованості борг позичальника [PERSON] перед Кредитною Спілкою «Кредитінвест» складає 699 874 грн. 56 коп., що ним визнано) під час підрахунку заборгованості відповідача 1 перед позивачем суд приймає до уваги лише наступні квитанції: від 04.08.2022 року на суму 41550 грн., від 08.09.2022 року на суму 152350 грн., від 13.10.2022 року на суму 110800 грн., з огляду на що, на рахунок фінансової установи відповідачем 1 за спірними правовідносинами було перераховано кошти у розмірі 304700 грн. Так, шляхом математичних розрахунків, з урахуванням п. 4.4. кредитного договору №83 щодо черговості погашення платежів, суд встановив, що заборгованість відповідача 1 за основним тілом кредиту станом на 30.06.2024 року становить 557164 грн. 95 коп., проценти за користування кредитними коштами, визначені п. 1.4. Кредитного договору №83, в межах укладеного між сторонами Додаткового договору №КІНПД-000077 до Кредитного договору № 83 від 25.03.2020 року, відповідно до якого строк виконання зобов`язання узгоджений між сторонами до 30.11.2022 року та погоджений розмір процентів, становлять 123676 грн. 22 коп. Відтак, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором перед позивачем, станом на визначену позивачем дату 30.06.2024 року становить 680841 грн. 17 коп. При цьому, суд зазначає, що вимог щодо стягнення 3% річних за приписами ст. 625 ЦК України позивач не заявив. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак, враховуючи те, що умовами п. 1.1. Кредитного договору №83 сторони погодили строк договору 18 місяців, який був неодноразово продовжений, в кінцевому рахунку до 30.11.2022 року, а п. 4.1. Кредитного договору №83, в який зміни сторонами внесено не було, передбачає, що обчислення строку користування кредитом та нарахування відсотків за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, а відсотки нараховуються за користування кредитом у відсотках від суми кредиту з дня наступного за днем надання кредиту позичальнику до моменту кінцевого повернення кредиту, відповідно до п. 1.1. договору, починаючи з 30.11.2022 року нарахування позивачем відповідачу 2 відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних є неправомірним. При цьому, суд зазначає, що математичні розрахунки суми основної заборгованості та процентів за користування кредитом здійснювалися виключно виходячи з акту звірки взаємних розрахунків та узгодженого між сторонами графіку погашення кредитних зобов`язань, викладеного у Додатковому договорі №КІНПД-000077 до Кредитного договору № 83 від 25.03.2020 року. Відтак, розглядаючи позовні вимоги по суті спору суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог КС «Кредитінвест» до [PERSON] про стягнення з нього на свою користь заборгованості за кредитним договором №83 та додатковими угодами до нього та вважає обґрунтованим розміром заборгованості до стягнення - 680841 грн. 17 коп., з яких: 557164 грн. 95 коп. заборгованість за тілом кредиту; 123676 грн. 22 коп. проценти за користування кредитними коштами. Щодо вимог позивача до поручителя про солідарне стягнення кредитної заборгованості, суд зазначає таке. У доктрині цивільного права як акцесорні розуміють такі зобов`язання, якими забезпечується належне виконання основного зобов`язання і які виникають та існують лише за умови існування основного зобов`язання. У законодавстві не наведено визначення акцесорних зобов`язань. Водночас у ст. 266 ЦК України законодавець веде мову про основну та додаткову вимоги, тобто фактично про основне та акцесорне зобов`язання. У ч. 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Правовідносинам щодо забезпечення виконання зобов`язання притаманна акцесорність (додатковість) щодо основного зобов`язання, виконання якого забезпечується. Зазначена акцесорність полягає в тому, що таке акцесорне зобов`язання існує, оскільки існує основне зобов`язання. Акцесорний характер способів забезпечення виконання зобов`язань полягає також і в тому, що недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, проте недійсність правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання не спричиняє недійсність основного зобов`язання. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України). У ч. 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У наведених нормах права чітко визначена акцесорність поруки та її додатковий характер, який проявляється у неможливості існування поруки окремо від основного зобов`язання. Вимоги до поручителя можуть бути пред`явлені лише у випадку чинності основного зобов`язання та (якщо в договорі не передбачено інше) лише в тому обсязі, що й до основного боржника. Щодо підстав припинення поруки законодавець визначив таке. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (ч. 1 ст. 546 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). За загальним правилом, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Водночас законом або договором можуть встановлюватися інші підстави для припинення зобов`язання. Спеціальні підстави припинення поруки визначені у ст. 559 ЦК України. За змістом ст. 559 і 598 ЦК України припинення зобов`язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, за якого в силу передбачених законом обставин суб`єктивне право і відповідний йому юридичний обов`язок перестають існувати. Як на момент укладення сторонами договору поруки, так і на момент пред`явлення позову в цій справі та його вирішення судом ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачала, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. У даній справі судом встановлено, що 25.03.2020 року між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно до вимог п. 1.1. якого поручитель зобов`язалася у повному обсязі солідарно із боржником відповідати перед кредитодавцем за виконання позичальником усіх зобов`язань за кредитним договором №83 від 25.03.2020 року та усіма додатками до нього, згідно із яким кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 555456 грн., що в еквіваленті складає 20000 доларів США за курсом долара США, на день укладення договору ( 1 долар = 27.7728 доларів США). Пунктом 1.2. договору поруки сторони погодили, що поручитель ознайомлений із умовами кредитного договору у забезпечення виконання якого він укладає цей договір розуміє всі умови викладені в ньому та кредитному договорі і погоджується з ними (п. 1.2 договору). Відповідно до п. 1.3 договору поручитель відповідає перед кредитодавцем по кредитному договору солідарно з позичальником як по сплаті основного боргу за кредитом в розмірі неповерненої в термін суми кредиту, але не більше 555 456 грн., що в еквіваленті складає 20 000 доларів США за курсом долара США, встановленому Національним Банком України у день укладення цього договору (1 $ США - 27.7728 грн.), відсотків за користування кредитом, нарахованих відповідно до кредитного договору, так і по сплаті неустойки у вигляді пені, штрафів, передбачених кредитним договором, збитків кредитодавця, внаслідок невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, а також будь-яких інших платежів, передбачених кредитним договором, усім своїм майном і активами, на які може бути звернене стягнення відповідно до чинного законодавства України. У випадку зміни терміну повернення кредиту за кредитним договором і поручителя виникає додатково солідарна відповідальність по сплаті відсотків нарахованих кредитодавцем за фактичний період користування кредитом. Відповідно до пункту 2.1.1. договору, при невиконанні, повному або частковому, позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору, у терміни зазначені в кредитному договорі, поручитель зобов`язується сплатити кредитодавцеві несплачену суму основного боргу за кредитом, відсотки за користування кредитом, договором, а також всі інші суми, які позичальник повинен сплатити відповідно до кредитного договору. Згідно із пунктом 4.3 договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань за цим договором, а також одностороння зміна умов цього договору не допускаються. Судом встановлено, що вказаний договір підписано з боку кредитодавця та поручителя без зауважень та застережень. З таким договором поруки був ознайомлений [PERSON] , [PERSON] отримала оригінал вказаного договору поруки, про що свідчить особисто нею проставлений підпис. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що у таких матеріалах наявна заява згоди поручителя на збільшення обсягу відповідальності від 25.03.2020 року, підписана [PERSON] , відповідно до якої [PERSON] повідомила, що їй відомо про умови укладення кредитного договору та розмір відповідальності [PERSON] та про те, що останній від Кредитної Спілки «Кредитінвест» отримує у кредит грошові кошти у розмірі 555 456 грн. та зобов`язується їх повернути, відповідно до умов укладеного договору. Також [PERSON] як поручитель позичальника за кредитним договором №83 від 25.03.2020 року дала свою згоду на можливе збільшення обсягу відповідальності, у тому числі у разі внесення змін до основного зобов`язання та їй зрозуміло, що таке збільшення її відповідальності може виникнути внаслідок зміни основного зобов`язання у разі підвищення розміру процентів відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами, встановлення збільшення розміру неустойки, встановлення нових умов щодо порядку та зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. [PERSON] дала свою згоду на збільшення обсягу її відповідальності як поручителя без обов`язкового укладення додаткових угод до укладеного договору поруки від 25.03.2020 року та будь-які заперечення з цього приводу у неї відсутні. Відповідно до п. 4.2. договору поруки сторони погодили, що його дія припиняється після повного погашення позичальником або поручителем усіх сум заборгованості за Кредитним договором. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2024 року у справі №522/179/16-ц вказала, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч. 1 ст. 251 ЦК України). Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (ч. 2 ст. 252 ЦК України). Відтак, як наголосила Велика Палата Верховного Суду, погоджена сторонами умова про чинність зобов`язань за договором поруки до повного виконання позичальником та / або поручителем основного зобов`язання, не є строком, встановленим у договорі поруки, в розумінні ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Подібний за змістом висновок сформульований у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі № 2-1169/11 (пункт 60), від 10.04.2019 року у справі № 604/156/14-ц, від 19.06.2019 року у справі № 523/8249/14-ц (пункт 71), від 03.07.2019 року у справі № 1519/2-3165/11 (пункт 58), від 26.05.2020 року у справі № 638/13683/15-ц (пункт 35). Відтак, у даному разі, при вирішенні питання про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості в тому числі і з поручителя [PERSON] на користь позивача встановленню судом підлягає обставина дотримання кредитором трьохрічного строку для пред`явлення позову до поручителя. Так, у даній справі судом встановлено, що поручитель була обізнана із істотними умовами основного кредитного договору №83, зокрема із сумою кредитних коштів, строками їх повернення, зазначеними саме у цьому договорі, що підтверджується частково наявною у матеріалах справи заявою згодою поручителя на збільшення обсягу відповідальності від 25.03.2020 року, яка підписана [PERSON] , та відповідно до якої [PERSON] повідомила, що їй відомо про умови укладення кредитного договору та розмір відповідальності [PERSON] та про те, що останній від Кредитної Спілки «Кредитінвест» отримує у кредит грошові кошти у розмірі 555 456 грн. та зобов`язується їх повернути, відповідно до умов укладеного договору. Водночас, надання поручителем згоди на можливе збільшення обсягу відповідальності за кредитним договором, процентів за користування кредитом, зміну основного зобов`язання, розцінюється судом як згода на майбутнє, що унеможливлює підстави вважати, що поручитель була однозначно, станом на час укладення договору поруки, згодна і зі зміною строку та порядком повернення коштів, процентів за їх використання. Також суд вважає, що позивачем не надано жодних доказів на спростування обставини, як і доказів укладання заяви згоди вже після укладання договору поруки або перед таким укладенням, або перед або після узгодження нового графіку платежів із відповідачем 2, або доказів отримання згоди поручителя на укладання низки додаткових угод до первісного кредитного договору №83. Тобто, у договорі поруки не зазначено, що поручитель поручається за виконання зобов`язань, які визначені додатковими угодами до кредитного договору від 25.03.2020 року №83. При цьому, визначення обсягів солідарних зобов`язань поручителя виключно у залежності від волевиявлення сторін в основному зобов`язанні суперечить встановленим п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності, оскільки створює підстави для завдання шкоди майновим інтересам поручителя через неузгоджене ним збільшення розміру його грошової відповідальності. Так, і у даній справі, умови договору поруки не виключають застосування правил, передбачених абз. 3 ч. 3 ст. 202 ЦК України, та, відповідно, не звільняють КС «Кредитінвест» від необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із [PERSON] , як поручителем, у належній формі. Суд зазначає, що порука припиняється внаслідок внесення змін до кредитного договору без згоди поручителя та збільшення у зв`язку з цим обсягу відповідальності поручителя. На зміну умов основного договору, внаслідок якої обсяг відповідальності поручителя не збільшується, згода останнього не потрібна. Такі зміни не є підставою для застосування наслідку, визначеного у частині першій ст. 559 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 13.09.2017 року у справі № 6-1539цс17). Відтак, у даному разі, враховуючи те, що згідно п.п. 4.4., 4.7. договору поруки, якими визначено, що істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, може бути підставою для зміни умов цього договору або розірвання тільки за взаємною згодою Сторін. Зміни та доповнення вносяться до цього договору шляхом укладання додаткових договорів, які підписуються сторонами та є невід`ємною частиною договору, а такі додаткові угоди до договору поруки не укладалися, при цьому заява згода поручителя на майбутнє, надана позивачем не може бути такою додатковою угодою в розумінні вимог ЦК України щодо правомірності правочинів, суд вважає, що строк звернення позивача до поручителя із позовом про стягнення в солідарному порядку кредитної заборгованості сплив 25.03.2023 року. При цьому такий строк є преклюзивним, порядок поновлення такого строку чинним законодавством не передбачено. Верховний Суд України у постановах від 21.05.2012 року у справах № 6-18цс11 і № 6-69цс11 зазначив, що з припиненням поруки як зобов`язального правовідношення втрачає чинність договір поруки, а тому, хоча звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору. Відтак, враховуючи те, що в силу вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України, договір поруки припинив свою дію, у зв`язку із збільшенням зобов`язань позичальника на що поручителем належної згоди надано не було, у позовних вимогах КС «Кредитінвест» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням усіх процесуальних вимог. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом належним чином. У даному разі, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що позовні вимоги Кредитної Спілки «Кредитінвест» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення кредитної заборгованості потребують часткового задоволення, з відмовою в іншій частині. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у даній справі розподіляються пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial