Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача [PERSON] на його користь заборгованість загальною сумою 121330,00 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 19000 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих процентів\~первісним кредитором\~-\~71265 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ\~«ФК «ФІНТРАСТ\~КАПІТАЛ» за\~109\~календарних днів\~31065,00\~грн. В порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних\~втрат: І = (^і * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3\~%\~річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з\~дати набрання\~рішення суду\~законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Стягнути з відповідача 2422,40 грн. судових витрат та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 24.07.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено договір №4834788 про надання споживчого кредиту. На умовах встановлених договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: Відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 10000 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 24.07.2024 року по 18.07.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 10000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Пунктом 1.2.1. договору сторони передбачили, що, за взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що сторонами укладається додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до графіку платежів (п.1.3 цього Договору). 25.07.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено додатковий договір до договору №4834788 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.07.2024 року. Сторони за взаємною згодою домовились, що згідно умов цього додаткового договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2. Додаткового договору). Сума кредиту, яка було надана згідно з додатковим договором складає: 9000 грн. Відповідно до зазначених вище умов додаткового договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 9000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Враховуючи внесені зміни до договору, які оформлені додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за договором (п.п.1.2-1.3. додаткового договору) сума кредиту на дату укладення додаткового договору, склала 19000 грн. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладанні договору сторони досягли згоди, щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст.11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Також, позивач зазначає, що відповідач оформлюючи кредитний договір здійснив всі необхідні дії, викладені в розділі 2 «Процедура укладання електронного кредитного договору» позовної заяви, що визначені розділом 6 «Особливості Укладення Кредитних Договорів з споживачами в Електронній формі через ІКС Товариства Правил надання коштів у кредит ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та уклала кредитний договір. Отже, відповідно до реквізитів договору №4834788 від 24.07.2024, укладеного між сторонами відповідач підписала договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «42474». Таким чином, відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного договору №210222-1 про організацію переказу коштів від 21.02.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». За інформацією в листі ТОВ «ПЕЙТЕК», відповідно до зазначеного договору №4834788 від 24.07.2024 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 10000 грн. на платіжну карту [NUMBER] . Також, відповідно до інформації, зазначеної в листі ТОВ «ПЕЙТЕК», 25.07.2024 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 9000 грн. на платіжну карту [NUMBER] , яку під час укладання додаткового договору було особисто зазначено відповідачем. Кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку [NUMBER] , що повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства. 23.08.2024 відповідач не здійснила оплату процентів згідно графіку платежу та не повернула тіло кредиту. Сума заборгованості за договором розрахована первісним кредитором в формі поденного розрахунку заборгованості, у відповідності до умов договору. 31.03.2025 згідно умов договору факторингу №31/03/2025 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступлено право вимоги на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», а відповідно позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором №4834788 від 24.07.2024, загальна сума заборгованості склала - заборгованості склала 99765 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 19000 грн., заборгованості за процентами - 71265 грн., штрафні санкції 9500 грн. За Договором факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025 до позивача перейшло право грошової вимоги заборгованості до відповідача, вимоги позивача до відповідача є доведеними та обґрунтованими, а отже заборгованість за тілом кредиту підлягає стягненню у сумі 19000 грн. Позивач вказує, що у період з дати укладання договору, а саме: з 24.07.2024 по 31.03.2025 (дата укладання договору факторингу), у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії договору у розмірі 71265 грн. Позивач зазначає, що відповідно до умов строк дії п. 1.3 договору №4834788 строк кредиту 360 днів:\~з 24.07.2024 по 18.07.2025. Станом на дату укладання договору факторингу від 31.03.2025 №31/03/2025, строк дії договору №4834788 від 24.07.2024 не закінчився. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 01.04.2025 по 18.07.2025 (109 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 31\~065,00 грн. Отже, у даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п.1.3. договору №4834788 від 24.07.2024, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 102330,00 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 71265 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 31065 грн.). Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого обов`язку. Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ ФК «Фінтраст Капітал», ані на рахунки первісного кредитора. Фактично відповідач\~має заборгованість\~перед позивачем\~за договором №4834788\~від 24.07.2024\~загальною сумою\~130830,00 грн.,\~яка складається\~з суми\~заборгованості з\~тіла кредиту\~-\~19000 грн.,\~нарахованих процентів\~первісним кредитором\~-\~71265 грн.,\~нарахованих процентів\~ТОВ «ФК\~«ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»\~за 109\~календарних днів\~31065,00 грн., штрафні санкції 9500 грн. За умовами п. 6.4. договору первісним кредитором було нараховано штрафні санкції 9500 грн. Однак, позивач враховуючи прикінцеві та перехідні положення ЦК України вважає, що штрафні санкції у сумі 9500,00 грн. не підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 07.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази. Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась на адресу реєстрації відповідача, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про розгляд справи. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24.07.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4834788. Відповідно до умов укладеного договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачу у користування кредитні кошти у сумі 10000 грн. на строк 360 днів (п.1.2, п.1.3 Договору). Відповідно до п.1.4.1 договору Стандартна процента ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки дорівнює 1.5% та розрахована за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100% = (54 000,00/10 000,00)/360x100%, де ДПС денна процентна ставка; ЗВСК загальні витрати за кредитом; ЗРК загальний розмір кредиту; t строк кредитування у днях (п.1.3) Пунктом 1.4.2. договору передбачено, що знижена процентна ставка становить 0,45% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: Якщо Клієнт до 22.08.2024 року (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Відповідно до п. 2.1. договору, кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Кредитний договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 42474 (а.с.17-22). 24.07.2024 [PERSON] ознайомилася із таблицею обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.22 зворотній бік). 25.07.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору №4834788 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.07.2024. Згідно вказаного додаткового договору [PERSON] надано 9000,00 грн. та внесено зміни до договору №4834788 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.07.2024. Відповідно до змін сума кредиту складає 19000,00 грн., періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Строк кредитування та періодичність сплати процентів залишаються незмінними, відповідно до п. 1.3. договору (п. 1.5 додаткового договору). За користування кредитом нараховуються проценти на умовах, встановлених п.1.4 договору (п. 1.6 додаткового договору). (а.с.23-24). 25.07.2024 [PERSON] ознайомилася із таблицею обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору №4834788 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.07.2024 в редакції додаткової угоди №4834788-Т1 від 25.07.2024 (а.с.25). Крім цього 24.07.2025 та 25.07.2025 [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписала паспорта споживчого кредиту (а.с.26-31). Із повідомлення вих.№20250401-1291 від 01.04.2025 судом встановлено, що на карту № [NUMBER] , 03.04.2024 зараховано переказ у сумі 10000,00 грн. (а.с.45). Із повідомлення вих.№20250401-1292 від 01.04.2025 судом встановлено, що на карту № [NUMBER] , 03.04.2024 зараховано переказ у сумі 9000,00 грн. (а.с.46). Із витребуваної судом інформації з АТ «А-БАНК» №20.1.0.0.0/720251103/0233 від 18.11.2025 судом встановлено, що на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , 24.07.2024 зараховано переказ у сумі 10000,00 грн. та 25.07.2024 у сумі 9000 грн. (а.с.100-104). Із розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ «Лінеура Україна» заборгованість [PERSON] станом на 31.03.2025 становила 299765 грн., з яких 19000 грн. заборгованість за кредитом; 71265 грн. заборгованість по відсотках (на дату продажу); 9500,00 грн. по штрафам/пені (а.с.32-35). Із копії Договору факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025, витягу з реєстру боржників та повідомлення про відступлення права грошової вимоги судом встановлено, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» згідно умов договору відступило право вимоги за кредитним договором №4834788 від 24.07.2024 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», а відповідно ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги до відповідача, про що відповідача повідомлено і зобов`язано погасити борг у сумі 99765,00 грн. на рахунок ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (а.с.39-44). Із розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» вбачається, що [PERSON] за 109 календарних днів в період 01.04.2025 по 18.07.2025 нараховані проценти ставкою 1,5 % на основну суму боргу 19000 грн. в розмірі 31065 грн. (а.с.36-37). Таким чином встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до частин 1, 3 ст.\~509\~ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст.\~526\~ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст.\~610\~ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст.\~1049\~ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Приписами ч. 1 ст.\~1054\~ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК). Відповідно до частин 1, 2 ст.\~207\~ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з правилами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»). У силу ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що встановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» кредитного договору №4834788 від 24.07.2024 та додаткового договору від 25.07.2024, які підписані з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» ці договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного в письмовій формі. Сторони договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на таких умовах. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» виконало взяті на себе зобов`язання та 24.07.2024 і 25.07.2024 надало відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладених договорів. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по тілу кредиту та заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем. Як встановлено судом, відповідач після укладання кредитного договору та додаткового договору належним чином не виконувала свого зобов`язання, в тому числі новому кредитору, із здійснення платежів, чим допустила порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому допустила порушення виконання своїх зобов`язань. Таким чином суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 19000 гривень за цими кредитними договорами. Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до Закону України «Про внесення змін по деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якими відповідно встановлено обмеження максимальної денної процентної ставки на рівні 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року) 2,5 %; протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року) 1,5 %. Водночас частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пункт 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Пунктом 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до п. п. 1.4.1 кредитного договору №4834788 від 24.07.2024 стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Враховуючи, що кредитний договір та додатковий договір було укладено 24.07.2024 і 25.07.2024, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», умови укладеного між сторонами договору щодо встановлення денної процентної ставки в день 1,5%, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними. Згідно з позовними вимогами та розрахунком заборгованості наданим позивачем заборгованість по процентах нарахована в загальній сумі 102330 грн. з яких: 71265 грн. проценти нараховані первісним кредитором за ставкою 1,5 % в день за період з 24.07.2024 по 31.03.2025 та проценти нараховані позивачем в період з 01.04.2025 по 18.07.2025 (109 календарних днів) в сумі 31065 грн. за ставкою 1,5% в день. Проте, умови кредитного договору в частині нарахування процентів за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом не можуть бути застосовані, оскільки суперечать вимогам ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», а відтак є нікчемними. Визначаючи суму процентів, які підлягають стягненню у даній справі, суд керується умовами договору щодо суми кредиту і строку кредитування та застосовує вимогу закону щодо максимального розміру денної процентної ставки 1%. Так, за користування кредитними коштами в період з 24.07.2024 по 18.07.2025 (360 днів), розмір процентів становить 68400 гривень (19000 гривень * 360 днів * 1 % день). Відтак, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 24.07.2024 №4834788 та додатковим договором від 25.07.2024 в розмірі 87400 грн., з яких: 19000 грн. - сума кредиту; 68400 грн. сума процентів за користування кредитом. Щодо вирішення питання в порядку частин 10-11 ст. 265 ЦПК України про зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Згідно ч. 11 ст. 265 ЦПК України, остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, і це питання повинно вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи. Суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 24.07.2024, тобто вже під час дії в Україні воєнного стану, що діє і на даний час. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1744,97 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422,40х87400/ 121330=1744,97). Крім того, представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 10000,00 грн. Частиною 1 ст.133\~ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч.1-6 ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 10.12.2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М. укладено договір про надання правової допомоги №10/12-2024. На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень позивачем надано акт №10737 прийому-передачі виконаний робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024, відповідно до якого вартість послуг, які надавались, складається з наступного: зустріч адвоката та клієнта, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства 0,5 год., вартістю 440,00 грн.; дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи 1 год., вартістю 840,00 грн.; аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції цивільного судочинства 0,5 год., вартістю 440,00 грн.; підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом - 1 год., вартістю 840,00 грн.; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів 1 год., вартістю 840,00 грн.; проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини що мають значення для правильного вирішення спору. Складення, оформлення та направлення адвокатських запитів 1 год., вартістю 840,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №4834788 від 24.07.2024, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] до суду 2 год., вартістю 1640,00 грн.; складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші необхідні документи) 1 год., вартістю 840,00 грн.; складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів), тощо 2 год., вартістю 1640,00 грн.; представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором №4834788 від 24.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , в тому числі участь в судових засіданнях 2 год., вартістю 1640,00 грн. Разом 10000 грн. На підтвердження оплати юридичних послуг позивачем надано копію рахунку на оплату №10737-22/09-2025 від 22.09.2025, згідно якої ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перерахувало адвокату Столітньому М.М. 10000 грн. Оскільки позов майнового характеру задоволено частково, а тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. підлягають розподілу за правилами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідно становить 7203,49 грн. (10000,00 х 87400/ 121330=7203,49). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7203,49 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial