Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на його користь\~заборгованість\~за договором № 78920172\~від 26.08.2024\~у розмірі\~17720,00 грн, із яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13720,00 грн - заборгованість за відсотками, та судові витрати:\~2422,40\~грн -\~судовий збір, 9000,00 грн - витрати на правову допомогу\~. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.08.2024 ТОВ "ЕКО ФІН" та [PERSON] уклали в електронному вигляді договір № 78920172, за умовами якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 4000,00 грн, за користування якими нараховуються проценти у розмірі 1% в день від фактичного залишку заборгованості. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. Відповідач ж не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитними коштами не сплачує. 08 вересня 2025 року укладено договір № 08-09/25, відповідно до якого ТОВ "ЕКО ФІН" відступило на користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором № 78920172. Заборгованість відповідача за договором № 78920172 від 26.08.2024 становить 17720,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 13400,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги - 320,00 грн. Представник позивача як у позовній заяві, так і в уточненій позовній заяві просив справу розглядати без його участі та вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 1-5, 153-156). Відповідач відзиву на позов чи інших письмових заяв, клопотань не подавав, хоча ухвалу про відкриття провадження у справі з копією опису про направлення позовної заяви з додатками йому суд направив поштовим рекомендованим відправленням (а.с. 146) за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 142), яке він отримав, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 147). Дані про дату розгляду справи також внесені в систему документообігу "Д-3" (а.с. 147) та містяться на офіційному вебпорталі "Судова влада України". Крім того дані РНОКПП відповідача внесені у статкартку в програмі "Д-3", що забезпечує його можливість отримувати всі процесуальні документи у застосунку "Дія". Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 01 жовтня 2025 року, суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. 30 жовтня 2025 року представник позивача у системі «Електронний суд» сформував заяву про уточнення позовних вимог та уточнену позовну заяву, в якій підтримав позовні вимоги у меншому розмірі, надавши на підтвердження уточненого розміру заборгованості відповідний розрахунок, що попередньо направив відповідачу. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, не скористався. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що не суперечить положенням\~ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач у первісній позовній заяві не заперечив щодо заочного розгляду справи, а відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у встановлений строк відзив на позов не подав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з тим, що відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. При цьому, враховуючи, що розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5\~ст. 268 ЦПК України\~та не є порушенням прав сторін, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як установив суд, порядок надання фінансових послуг ТОВ "ЕКО ФІН" визначений у Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ "ЕКО ФІН" (а.с. 95-102), а акційні пропозиції зазначені в Офіційних правилах "Акції під назвою "Кредит від 0,01 % в день на перший кредит" для нових користувачів фінансових послуг ТОВ "ЕКО ФІН" (а.с. 102 звор. -103). 26 серпня 2024 року [PERSON] ознайомився з основними умовами кредитування у ТОВ "ЕКО ФІН", на підтвердження чого до позовної заяви позивач долучив Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який відповідач підписав одноразовим ідентифікатором ZjY4YWI3 (а.с. 84-88). Також 26.08.2024 [PERSON] заповнив Анкету клієнта - фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІТС ТОВ "ЕКО ФІН"), в якій вказав свої персональні дані для розгляду питання щодо надання йому позики, яку підписав одноразовим ідентифікатором ZjY4YWI3 (а.с. 92). Після ознайомлення із основними умовами кредитування, [PERSON] та ТОВ "ЕКО ФІН" уклали договір про споживчий кредит № 78920172 від 26.08.2024, за умовами якого Товариство прийняло на себе зобов`язання надати, а позичальник отримати та повернути кредит та здійснити сплату за користування кредитом у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому цим договором (п. 2.1). Кредит надається в загальному розмірі - 4000,00 грн (п. 2.2). Строк користування кредитними коштами складає 730 днів, який починається з 26.08.2024 та закінчується 25.08.2026 (включно) та складається з дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду (п. 2.3). Дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 08.09.2024 (рекомендована дата платежу) (п. 2.4). Поточний період складає 716 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного періоду і закінчується 25.08.2026 (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 2.5). Проценти за користування кредитом як протягом дисконтного (пільгового), так і протягом поточного періодів нараховуються за процентною ставкою 365 % річних (денна процентна ставка - 1% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом відповідного періоду (п. 2.6, 2.7). У разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з наступного за датою спливу строку кредитування (датою остаточного погашення заборгованості), з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за базовою (стандартною) процентною ставкою, передбаченою п. 2.7 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, на рівні базової (стандартної) ставки, передбаченої п. 2.7 Договору (п. 9.5). Договір відповідач підписав одноразовим ідентифікатором ZjY4YWI3, а також указав в ньому свої ідентифікуючі дані, у тому числі банківський рахунок [NUMBER] (а.с. 8-19). Додатками до кредитного договору № 78920172 від 26.08.2024 є Графік розрахунків (платежів) (а.с. 19 звор.-33), а також Інформаційне повідомлення про надання згоди на взаємодію при врегулюванні простроченої заборгованості (а.с. 34). За заявами [PERSON] від 08.09.2024, від 23.09.2024, від 07.10.2024, від 08.10.2024 (а.с. 36, 53, 64, 74), дія як дисконтного (пільгового), так і поточного періодів користування кредитними коштами за кредитним договором № 78920172 від 26.08.2024 неодноразово змінювалися, а також змінився й останній день строку кредитування - 25.08.2025, про що свідчать додаткові договори про пролонгацію № 1/78920172 від 08.09.2024, № 2/78920172 від 23.09.2024, № 3/78920172 від 07.10.2024, № 4/78920172 від 08.10.2024 з додатками (Графіками розрахунків до них), які відповідач підписав однаразовими ідентифікаторами відповідно NzE2ZmU2, NmY2ZTJm, NDM4ZDFk, ZTk3ZjA1 (а.с. 37, 38-52, 54, 55-62, 65, 66-73, 75, 76-83). На підставі укладеного кредитного договору № 78920172 від 26.08.2024 ТОВ "ЕКО ФІН" перерахувало на користь [PERSON] на картку [NUMBER] 4000,00 грн, на підтвердження чого позивач надав квитанцію № 42469-63029-68764 (а.с. 106). Факт перерахування кредитних коштів в сумі 4000 грн підтверджується і випискою за кредитом, яку сформував ТОВ "ЕКО ФІН" , в якій серед іншого відображені нараховані відсотки у розмірі 40 грн в день (4000грн*1%), а також внесені [PERSON] сплати. Відсотки нараховані за період з 26.08.2024 до 08.09.2025. Загальний розмір заборгованості станом на 08.09.2025 склав 17400 грн, з яких 4000 грн - заборгованість за тілом, 13400 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 107-112). 08 вересня 2025 року ТОВ "ЕКО ФІН" (первісний кредитор) та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (новий кредитор) уклали договір № 08-09/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог, за умовами якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору права вимоги до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 (п. 2.1). Реєстри боржинків передаються за актом прийому-передачі (п. 5.1.1, 5.1.2). Права вимоги вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором у день підписання акта приймання -передачі реєстру боржників у друкованому вигляді (п. 5.2). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до ст. 625 ЦК України) за договорами позики за умови дотримання вимог чинного законодавства України... (п. 5.4) (а.с. 114-118). Згідно з актами прийому-передачі Реєстру боржників та платіжною інструкцією кредитного переказу коштів, ТОВ "ЕКО ФІН" передав, а ТОВ "ФАКТОР ПАРТНЕРС" прийняв Реєстр боржників та здійснив сплату згідно договору відступлення прав вимоги № 08-09/25 від 08.09.2025 (а.с. 119-120). Відповідно до Реєстру боржників у друкованому вигляді (та витягу з нього), який є додатком № 3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 08.09.2025, до ТОВ "ФАКТОР ПАРТНЕРС" перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 78920172 на загальну суму 17400 грн, з яких: 4000 грн - сума виданого кредиту, 13400 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 120 звор. -122, 123). Згідно із розрахунком заборгованості (а.с. 157), який проведений ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" та долучений під час подання уточненої позовної заяви, загальна сума заборгованості становить 17720,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 4000,00 грн, за процентами - 13720,00 грн. З дня отримання права вимоги до відповідача за період з 09.09.2025 до 16.09.2025 ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" донарахував відповідачу 320,00 грн заборгованості за процентами (1% в день). Розрахунок ж заборгованості (а.с. 113), який був наданий із позовною заявою, позивач просив не брати до уваги, оскільки в ньому допущено описки. Позивач звертався до відповідача з вимогою про дострокове погашення заборгованості (а.с. 104-105), яка залишилась без задоволення, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з позовом. Між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з такого. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, в якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З описаних вище письмових доказів суд установив, що відповідач, ознайомившись із умовами кредитування в ТОВ "ЕКО ФІН", 26.08.2024 уклав із вказаним Товариством кредитний договір № 78920172, який підписав електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, що підтверджує виникнення між ними кредитних правовідносин, а відтак до цих правовідносин суд застосовує вимоги ст. 509, 626, 628, 1054 ЦК України. Так, у ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. ТОВ "ЕКО ФІН" свої зобов`язання за договором № 78920172 від 26.08.2024 виконало в повному обсязі, перерахувавши відповідачу на вказаний ним рахунок кредитні кошти в розмірі 4000,00 грн, що підтверджується квитанцією та випискою по рахунку, відповідно до умов договору, з якими [PERSON] погодився. Доказів протилежного відповідач не надав. Як указано вище та підтверджується випискою по рахунку, на підставі укладеного кредитного договору [PERSON] , отримавши кредитні кошти в розмірі 4000,00 грн, не повернув їх, хоча, згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідач не підтвердив факт належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту, як і не подав будь-яких доказів на спростування користування наданими йому кредитними коштами, а тому сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4000,00 грн підставно заявлена до стягнення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержавння процентів встановлюються договором. Так, у виписці за кредитом, яку сформував ТОВ "ЕКО ФІН", відображено щоденне нарахування відсотків у розмірі 40 грн в день (4000грн*1%) за період з 26.08.2024 до 08.09.2025, що склало загальну суму 15160,00 грн. При цьому мали місце сплати процентів на загальну суму 1760,00 грн, а відтак сума заборгованості за відсотками склала 13400,00 грн. Однак суд звертає увагу на те, що на підставі додаткового договору про пролонгацію № 4/78920172 від 08.10.2024 сторони спірного договору погодили, що датою остаточного погашення заборгованості є 25.08.2025, тобто з 26.08.2025 до 08.09.2025 первісний кредитор безпіставно проводив нарахування відсотків на загальну суму 560,00 грн (14 днів*40грн), оскільки такі мали місце поза межами строку кредитування. При цьому суд не бере до уваги передбачену в п. 9.5 спірного договору можливість нарахування після спливу строку кредитування процентів як процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, оскільки п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином, підставно нарахованою станом на 25.08.2025 (дата остаточного погашення заборгованості за спірним кредитним договором) заборгованістю за процентами з урахуванням проведених сплат є сума в розмірі 12840,00 грн (15160,00 грн (нараховані проценти) - 1760,00грн (сплачені проценти) - 560,00грн (нараховані проценти поза межами строки кредитування)), а відтак у стягненні нарахованих за період із 26.08.2025 до 08.09.2025 процентів у розмірі 560,00 грн слід відмовити. 08 вересня 2025 року право вимоги до [PERSON] від ТОВ "ЕКО ФІН" перейшло до ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", що підтверджується описаними вище договором про відступлення прав вимоги, реєстром боржників, актом прийому-передачі, платіжною інструкцією, та відповідає вимогам ст. 1077, 1078 ЦК України, відповідно до яких за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договір про відступлення прав вимоги, укладені між первісним кредитором та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаних правочинів. Тобто, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Однак суд звертає увагу на те, що після отримання права вимоги до [PERSON] , позивач здійснив нарахування процентів за період з 09.09.2025 до 16.09.2025 на суму 320,00 грн. Такі проценти нараховані поза межами строку дії кредитного договору та суперечать вимогам п. 18 Прикінцевих та перехідних положень, про що вказано вище, а тому в їх стягненні слід відмовити. З огляду на те, що ТОВ "ЕКО ФІН" як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало у повному обсязі, будь-яких доказів на спростування вказаного останній суду не надав, факт переходу прав вимоги знайшов своє підтвердженя, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до [PERSON] у частині стягнення заборгованості в сумі 16840,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 4000,00 грн, заборгованість за процентами 12840,00 грн, що нараховані в межах строку кредитування. Відповідач не спростував належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі, будь-якого контррозрахунку заборгованості він суду не надав, як і не заперечив щодо складових суми заборгованості, порядку та підставності їх нарахування. Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, зважаючи, що відповідач порушив умови договору № 78920172 від 26.08.2024 та укладені до нього додаткові договори, у встановленому порядку та строки не погасив кредит та проценти за користування ним, позивач набув права вимоги за вказаним зобов`язанням на підставі описаного вище договору про відступлення прав вимоги, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" підлягає до часткового задоволення, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 16840,00 грн (що становить 95 % від завленого до стягнення розміру заборгованості (16840грн*100%/17720грн)), з яких заборгованість за тілом кредиту - 4000,00 грн, заборгованість за процентами 12840,00 грн, відмовивши у задоволенні решти вимог у частині нарахованих процентів поза межами визначеного додатковим договором про пролонгацію № 4/78920172 від 08.10.2024 до договору про споживчий кредит № 78920172 від 26.08.2024 строку кредитування (за період з 26.08.2025 до 16.09.2025). Розподіл судових витрат: відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вимогами ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів (а.с. 7), а тому, беручи до уваги, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то, з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з нього на користь позивача 2301,28 грн (2422,40грн*95%) сплаченого судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 9000,00 гривень надав: договір № 02-09/2024-5 про надання правової допомоги від 02.09.2024, який укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", в якому визначено, що вартість послуг визначається на підставі тарифів виконавця і зазначається сторонами в акті про надання юридичної допомоги (а.с. 128-130); тарифи на послуги фізичної особи-підприємця [PERSON] , де визначена вартість усіх видів послуг (а.с. 127); заявку на надання юридичної допомоги № 16 від 01.08.2025 та витяг з акта № 12 від 29.08.2025 про надання юридичної допомоги від 29.08.2025, згідно з якими фізична особа-підприємець [PERSON] та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" погодили надання таких послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] : вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовка аналітичної довідки щодо судової практики (1 год) - 3000 грн; складання позовної заяви (2 год) - 6000 грн (а.с. 132, 133); платіжну інструкцію про проведення сплати за надання правової допомоги за договором № 02-09/2024-5 від 02.09.2024 (а.с. 131). При цьому суд звертає увагу на те, що Макєєв Є.Ю. є адвокатом, відомості про якого містяться на офіційному сайті Національної асоціації адвокатів України за посиланням https://erau.unba.org.ua/profile/59151. Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, як і не вказував на обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала би до задоволення. Враховуючи викладене, суд виснує, що вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу. Тому, зважаючи те, що позовні вимоги задоволено частково, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8550,00 грн (9000грн*95%), тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст. 509, 626, 628, 639, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, ст. 3, 12 Закону України "Про електронну комерцію",

Outcome: partial