Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 29 липня 2011 року Виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 19. Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних інтересів, відмінність поглядів на спільне життя, різне ставлення до цінностей сімейного життя, взаємних подружніх прав та обов`язків. Вони втратили почуття любові один до одного, спільне господарство не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Вважає, що примирення між сторонами неможливе. Шлюб існує лише формально. Тому, позивач просить суд: розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29 липня 2011 року Виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня Київської області, актовий запис № 19; відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року за позовом відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі, шлюб просить розірвати. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 29 липня 2011 року Виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня Київської області, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 19, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29 липня 2011 року. Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 лютого 2012 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 листопада 2018 року, а також копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 березня 2022 року, відповідно. Спору з приводу визначення місця проживання спільних дітей не заявлено. Про існування спору з приводу майна, набутого за час перебування в шлюбі, подружжям також не заявлено. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач зазначила у позові, що бажає повернути дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Стосовно розподілу судових витрат, враховуючи вимоги п. 1 ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у зв`язку із визнанням позовних вимог судового збору в розмірі 605,60 грн., інша половина судових витрат в розмірі 605,60 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved