Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами. В обгрунтування вимог позивач зазначає, що 25.10.2024р. між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит № 8531862. 14.06.2021р. між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу №14/06/2021, у відповідності до умов якого передано за плату права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників №43 від 21.02.2025р. до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021р. позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 19745,00 грн. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договором надання коштів у кредит № 8531862 у розмірі 19745,00 грн. 03.03.2025р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір № 05335-03/2025. 25.04.2025р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та позивачем укладено договір факторингу №250425, у відповідності до умов якого передано за плату права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №250425 від 25.04.2025р. позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 8484,00 грн. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 11126-01/2025 в розмірі 8484,00 грн. Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договорами в загальному розмірі 28229 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням, але без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, у якій роз`яснено вимоги ст.178 ЦПК України. Вказана ухвала направлена відповідачу за місцем його реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. 13.10.2025р. через систему «Електрониий суд» відповідач до Жашківського районного суду Черкаської області подав відзив на позовну заяву, в якому просить частково задовольнити позов за кредитним договором № 8531862 від ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», а саме в частині позову про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, в частині стягнення пені відмовити; відмовити в задоволенні позовних вимог за кредитним договором № 05335-03/2025 від ТОВ «Стар Файненс Груп» в повному обсязі. Заперечення на відзив від позивача не надходили. Частиною 2 ст. 275 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлені судом обставини та докази. 25.10.2024р. між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8531862, згідно якого позичальник отримав у кредит грошові кошти у розмірі 6500 грн. 00 коп. строком на 14 днів (п.п.2.2.1.-2.2.2. Договору). Згідно до підпунктів 2.2.3.-2.2.4 Договору: процентна ставка 0,01% фіксована; комісія за надання кредиту 11,07% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 719,55грн.); дата надання кредиту 25.10.2024; дата повернення кредиту 07.11.2024; денна процентна ставка/день 0,80%; процентна ставка за понадстрокове користування кредитом (його частиною) за день - 5,00%; пеня - 5,0% в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1870,07%; орієнтовна загальна вартість кредиту 7228 грн. 00 коп. Ставки, визначені цим пунктом є незмінними протягом всього Строку кредиту та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між Кредитодавцем та Позичальником додаткової угоди до Договору. Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, починаючи з другого дня користування кредитом до дати повернення, на залишок кредиту, виходячи із строку користування кредитом та до повного погашення заборгованості за договором (п.2.5. Договору). Відповідно до п. 10.5.1. Договору, якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, користування кредитом понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) в розмірі, визначеному п.2.2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Пунктом 10.5.1. Договору передбачено, якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, перевищує розмір однієї мініма (його частиною) понад встановлений договором строк, у випадку невиконання позичальником умов договору кредитодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному п.2.2. Договору з першого дня понадстрокового користування кредитом (його частиною) за кожен день такого користування, з урахуванням обмежень, визначених Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до п.10.6. Договору, сторони погодили, що строк позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу та процентів за понадстрокове користування кредитом, у разі їх нарахування, становить 5 (п?ять років). Договір підписаний позивачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що свідчить про те, що позивач до моменту підписання Договору вивчив його та Правила надання грошових коштів у кредит, що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов?язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі (п.11. Договору). До Договору кредиту позивач додав Додаток №1 Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно якої дата видачі кредиту/дата платежу з 25.10.2024-07.11.2024; кількість днів у розрахунковому періоді 14; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 6500,00 грн.; сума кредиту за договором/ погашення суми кредиту 6500,00 грн.; проценти за користування кредитом 8,45 грн.; комісія за надання кредиту 719,55; реальна річна процентна ставка 1870,00%; загальна вартість кредиту 7228,00 грн. 14 червня 2021 року між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого передано за плату права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. До договору факторингу №14/06/21 між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено ряд додаткових угод: №2 від 28.07.2021 р., №7 від 13.06.2022р., №48 від 21.02.2025р. Згідно витягу з Реєстру боржників №43 від 21.02.2025р. до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 19745 грн. 00 коп., що підтверджується актом прийому передачі Реєстру Боржників №43 від 21.02.2025р. та платіжною інструкцією від 28.02.2025р. №669. Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~за договором\~про надання\~коштів у\~кредит №\~8531862\~від 25.10.2024р. за період з 21.02.2025р. по 31.07.2025р., відповідач станом на 31.07.2025р. має сплати на користь позивача заборгованість в загальній сумі 19745 грн. 00 коп. 06.01.2025р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 05335-03/2025, згідно якого позичальник отримав кредит в розмірі 6000 грн. 00 коп. строком на 120 днів (п.п.1.1.-1.2. Договору) зі сплатою відсотків в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості та комісією за видачу кредиту в сумі 600,00 грн (п.п.1.4. Договору). Договір підписаний електронним підписом Y699. Відповідно до п. 1.6 Договору, кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4149-49хх-хххх-2266 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. До Договору позивач додав підписаний електронним підписом W246 паспорт споживчого кредиту, в якому сторони обумовили осносні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. 25\~квітня 2025\~року між\~позивачем та\~ТОВ «Стар\~Файненс Груп» укладено договір факторингу №250425, у відповідності до умов якого передано за плату права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Згідно до\~Реєстру боржників\~від 25.04.2025р.\~до договору\~факторингу №250425\~від 25\~квітня 2025\~року позивач\~набув права\~грошової вимоги\~до відповідача\~в сумі\~8484\~грн.\~00\~коп.,\~що підтверджується\~відповідним розрахунком\~заборгованості за\~кредитним договорм\~№ 05335-03/2025\~від 03.03.2025р. за період з 25.04.2025р. по 31.07.2025р., платіжною інструкцією № 22703 від 29.04.2025р. та актом прийому-передачі Реєстру Боржників. Отже, факт укладення вищевказаних договорів найшов своє підтвердження. У порушення умов вищевказаних договорів, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаними договорами не виконала, тому має непогашену заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 28229 грн. 00 коп. 13.10.2025р. через систему «Електрониий суд» відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача у позовній заяві є частково безпідставними та такими, що підлягають зменшенню або відмові у задоволенні з наступних причин. Відповідач не заперечує факт укладення договору № 8531862 та отримання коштів у сумі 6 500 грн, однак вважає вимоги позивача частково безпідставними, а розмір нарахованої заборгованості таким, що не відповідає умовам договору та вимогам законодавства. Позивач нарахував пеню в розмірі 12 517 грн, що майже у два рази перевищує суму основного боргу (6 500 грн). Згідно пункту 18 прикінцевих та перехідних положеннь Цивільного кодексу України, - «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).» Також, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів, умови договору, що встановлюють несправедливий розмір санкцій, можуть визнаватися недійсними. Отже, нарахована пеня є неспівмірною та підлягає зменшенню або не підлягає стягненню взагалі. Згідно з умовами договору, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 7 228 грн, а не 19 745 грн, як зазначено у позові. Тобто, позивач вимагає до стягнення суму, що у майже три рази перевищує реальні зобов`язання, визначені договором. Позивач також подав прохання стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 05335-03/2025 від ТОВ «Стар Файненс Груп» в сумі 8484 грн. Згідно предмету договору, який надав позивач, а саме в п 2.1 вказано: «За цим Договором Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника…». Проте позивач не вказав сам факт перерахування коштів, не додав платіжної інструкції, тому можна дійти висновку, що Кредитодавець не виконав умов Предмету договору, а саме частини пункту 2.1. Нормативне обгрунтування та висновки. Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Відповідно до\~змісту ч.\~4\~вказаної станні,\~електронний договір\~укладається шляхом\~пропозиції його\~укласти (оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. На підставі\~ч.\~8\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у\~разі якщо\~укладення електронного\~договору відбувається\~в інформаційно-комунікаційній\~системі суб`єкта\~електронної комерції,\~для прийняття\~пропозиції укласти\~такий договір\~особа має\~ідентифікуватися в\~такій системі\~та надати\~відповідь про\~прийняття пропозиції\~(акцепт)\~у порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За ч.\~6\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь\~особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено,\~якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України\~"Про\~електронний цифровий\~підпис",\~за умови\~використання засобу\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронного\~правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що договори кредиту та позики підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання між нею та Товариствами таких договорів, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля до особистого кабінету договори між сторонами не були б укладеними, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ст.10561 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, враховуючи те, що відповідач на підтвердження своїх заперечень, викладених у відзиві не надав жодного підтвердження, при тому що мав вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і мав безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили. Зокрема, він мав можливість здійснити запит до банку про наявність у нього карткового рахунку, вказаного в заяві на отримання кредиту, та отримати виписку по вказаному рахунку за період кредитування, що могло б спростувати його твердження щодо розміру нарахованої заборгованості, який не відповідає умовам договору та вимогам законодавства, та щодо неправомірного нарахування пені. Проаналізувавши вищевказане, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №128843 від 12.08.2025р. Статтею 141 ЦПК України установлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч.1 ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.

Outcome: approved