Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

представник позивача адвокат Сечко С.В., діючи в інтересах свого довірителя, 23.05.2025 звернувся до Шевченківського районного суду м. Полтави з позовною заявою до відповідача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Позовна заява обґрунтована тим, що 12.11.2023 близько 21:01 год у м. Полтаві по вул. Європейській, 101 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки BMW, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Під час цієї пригоди були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки BMW, державний номерний знак [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність власника якого була застрахована у ПрАТ ''СГ ''ТАС''. Після ДТП [PERSON] відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Постановами Октябрського районного суду м. Полтави від 05.12.2003 (справа № 554/10908/23) відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу. Ураховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого автомобіля марки BMW, державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до позивача з заявою про настання події. У зв`язку із зазначеним, позивачем було виплачено останньому страхове відшкодування в сумі 156800,00 грн. У зв`язку із вищевикладеним, оскільки відповідач відмовився від проходження відповідно встановленого порядку огляду щодо стану сп`яніння та є винуватцем ДТП, тому зобов`язаний відшкодувати вказану вартість страхового відшкодування позивачу, останній звернувся до суду з цим позовом, у якому прохає стягнути з [PERSON] на свою користь 156800,00 грн такого відшкодування та сплачений судовий збір. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Полтави Материнко М.О. від 20.06.2025 матеріали цивільної справи за вищевказаним позовом передано на розгляд за підсудністю до Хорольського районного суду Полтавської області. Згідно з протоколом авторозподілу справи між суддями від 21.07.2025 вказану справу передано судді Старокожку В.П. Ухвалою судді від 22.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, постановлено викликати відповідача [PERSON] шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки суду невідоме місце його реєстрації та проживання. У встановлений судом строк на адресу суду відзив від відповідача не надходив. На підставі поданої письмової заяви відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками 02.09.2025. Ухвалою суду від 10.09.2025 відкладено підготовче засідання у справі за клопотанням відповідача [PERSON] про витребування інформації від Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про результати досудового розслідування кримінального провадження № 12023170420002959 від 13.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України щодо ДТП, яке мало місце 12.11.2023 у м. Полтаві за участі водія [PERSON] та водія [PERSON] . На виконання цієї ухвали суду від вказаної установи надійшла відповідь про те, що кримінальне провадження № 12023170420002959 від 13.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у якому повідомлено про підозру [PERSON] , закінчено та з обвинувальним актом спрямовано до суду. На запит суду від Шевченківського районного суду м. Полтави 16.10.2025 надійшла копія ухвали від 11.01.2024 про закриття вищевказаного кримінального провадження у зв`язку із примиренням обвинуваченого та потерпілого. Ухвалою суду від 11.11.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено її до розгляду по суті, постановлено викликати відповідача [PERSON] шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України У судове засідання 02.12.2025 сторони не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце його проведення, зокрема, відповідач - шляхом отримання смс-інформування за його заявою від 10.09.2025. Представник позивача Сечко С.В. надіслав до суду заяву, у якій прохав про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] заяв та клопотань до суду не надіслав, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що за\~результатами розгляду\~справи в\~межах загального\~позовного провадження\~має бути\~ухвалене рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з нижчевикладених підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що о 21 год 01 хв [PERSON] у м. Полтава по вул. Європейська, 101 керував транспортним засобом марки BMW X6, державний номерний знак [NUMBER] з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 567 КП «ПОЦ ТЗ ПОР» та в присутності двох свідків. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.12.2003 (справа № 554/10908/23) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Вказане підтверджується копією цієї постанови суду /а.с. 4-5/. Як вбачається із копії постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 05.12.2003 (справа № 554/10909/23), згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 505495 від 12.11.2023 [PERSON] 12.11.2023 о 21 год 01 хв керував транспортним засобом марки BMW X6, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись в м. Полтава по вул. Європейській від вул. О. Вишні в напрямку вул. Г. АТО поблизу перехрестя вул. Європейська та вул. Р. Кириченко, не врахував дорожню обстановку та дорожнє покриття через погодні умови, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого відбувся занос транспортного засобу з виїздом на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом BMW X5 державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. У судовому засіданні потерпілий [PERSON] пояснив суду, що після ДТП отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, на даний час відкрито кримінальне провадження. До суду надійшло повідомлення старшого слідчого НП ГУНП в Полтавській області Полтавського районного управління поліції про те, що 13.11.2023 відомості про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду було внесено до ЄРДР за №12023170420002959, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та долучено витяг з ЄРДР. З урахуванням вищевикладеного, суддею прийнято рішення про закриття провадження відносно [PERSON] у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 18.12.2023. Ураховуючи наявність договору страхування (полісу № АТ 3972320 від 18.05.2023 /а.с. 7/), власник пошкодженого автомобіля марки BMW, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] 04.12.2023 звернувся до позивача із заявою про страхове відшкодування /а.с. 12-13/. 23.11.2023 було проведено огляд застрахованого траспортного засобу - автомобіля марки BMW, державний номерний знак [NUMBER] , про що складено протокол огляду колісного траспортного засобу /а.с. 14-15/. ПрАТ ''СК ''ТАС'' складено страховий акт № 24729/13/923 від 08.12.2023 на суму 156800,00 грн /а.с. 16/, виплату якої здійснено на рахунок [PERSON] як власника застрахованого пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується копією платіжної інструкції № 380828 від 12.12.2023 /а.с. 17/. Відповідно до копії ухвали Шевченківського районного суду м. Полтави від 11.01.2024 (справа № 554/12110/23), яка набрала законної сили 19.01.2024, закрито кримінальне провадження № 12023170420002959 від 13.11.2023 про обвинувачення [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України та згідно зі ст. 46 КК України звільнено останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням обвинуваченого та потерпілого згідно /а.с. 64-65/. Таким чином, вказане кримінальне провадження стосовно [PERSON] закрито не з реабілітуючих підстав, а за клопотанням останнього про його закриття у зв`язку із примиренням з потерпілим [PERSON] . Оскільки розмір понесених витрат позивачем на виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого траспортного засобу марки BMW, державний номерний знак [NUMBER] складає 156800,00 грн, вказану суму він прохає стягнути із винної у вчиненні вищевказаної ДТП особи - відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 4-6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що ДТП, яка мала місце 12.11.2023, сталася з вини відповідача, а отже, саме [PERSON] відповідно до положень ст. 1188 ЦК України зобов`язаний відшкодувати збитки, спричинені внаслідок пошкодження автомобіля марки BMW, державний номерний знак [NUMBER] . Судом встановлено наявність договору страхування вказаного автомобіля (полісу № АТ 3972320 від 18.05.2023), власник якого [PERSON] 04.12.2023 звернувся до позивача із заявою про страхове відшкодування та виплату якому було здійснено позивачем в розмірі 156800,00 грн. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'', страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо така особа після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 31 цього Закону) чи відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, або така особа до проведення зазначеного огляду вжила алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські засоби (лікарські препарати), виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); Оскільки, як встановлено із матеріалів справи, відповідач [PERSON] , який є винним у вчиненні вищевказаної ДТП, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, він зобов`язаний відшкодувати вищевказаний розмір сплаченого страхового відшкодування позивачу, який їх, у свою чергу, сплатив власнику пошкодженого його діями автомобіля. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Відповідно до п. 1, 2 ст.9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. ПрАТ ''Страхова група "ТАС" визнало зазначене ДТП страховим випадком, виплатило кошти власнику пошкодженого автомобіля та звернулось до суду з вказаним позовом з вимогами щодо відшкодування за рахунок відповідача виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 156800,00 грн, що підтверджено відповідними платіжними документами та іншими письмовими доказами, дослідженими судом. Тому, аналізуючи зазначені норми законодавства, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 156800,00 грн з відповідача [PERSON] , який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав шкоди іншому транспортному засобу. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення у повному обсязі. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. На підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України ''Про судовий збір'' за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 3028,00 грн, сплачений згідно з платіжною інструкцією № 44228 від 22.04.2025 (а.с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved