Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Представник позивача адвокат Чумаченко С.О. звернувся до суду із вказаним позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 16.03.2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. З липня 2024 року сторони разом не проживають, в провадженні суду перебуває справа за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідач участі в утриманні дитини добровільно не приймає, хоча має для цього фінансову можливість, внаслідок чого [PERSON] змушена звернутися до суду. У зв`язку з цим, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2024 року, головучим суддею по справі визначено суддю Дяченка В.Г. Ухвалою Пересипського (Суворовського) районного суду м.Одеси від 16.01.2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.04.2025 року, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, ухвалою Пересипського (Суворовського) районного суду м.Одеси справу прийняв до провадження суддя Боков О.М. Ухвалою Пересипського (Суворовського) районного суду м.Одеси від 10.07.2025 року частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місця розгляду справи повідомлена належним чином. Заявою від 16.04.2025 року представник позивач просила суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. За приписами ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 16.03.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.03.2017 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.02.2020 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем. Разом з тим, з долучених до позовної заяви Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб підприємців га громадських формувань на 17.12.2024 року, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 17.10.2025 року, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 408424348 від 17.12.2024 року, договору оренди землі № 709-У-Л-В від 03.12.2014 року, вбачається, що відповідач зареєстрований як ФОП, має у власності автомобіль КІА К5, 2011 року випуску, житловий будинок загальною площею 76 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 1,1815 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку здає в оренду, та отримує дохід. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 181, 183\~СК України передбачено, що за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Відповідно до ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Відповідно до положень ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд також бере до уваги значний проміжок часу на який присуджуйся аліменти, тому застосовує норму ч. 2 ст. 182 СК України, де мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є мінімальною гарантією забезпечення розвитку дитини. З урахуванням обставин справи та визнання позовних вимог відповідачем, враховуючи вік дитини, його потреби та враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, фінансово забезпечений, при цьому, батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що відповідач спроможний надавати позивачу аліменти на утримання сина у розмірі 10 000 грн. щомісячно, що є необхідним для забезпечення потреб дитини та не суперечить встановленому Законом прожитковому мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Суд відмовляє в задоволенні позовних стосовно зазначення в резолютивній частині рішення - «з подальшою індексацією» так, як дана вимога передбачена законом і застосовується лише за відповідних обставин. Відповідно до ч. 1-2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст.4\~Закону України\~"Про\~індексацію грошових\~доходів населення" можна зробити висновок, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, проводиться лише у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 103 відсотки з 01 січня 2016 року. Відповідно до ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. Тобто, гарантована законом процедура індексації не повинна зазначатися в судовому рішенні, бо вона прямо передбачена законом, тому в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст.191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 30.12.2024 року і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial