Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 17 047 грн 50 коп. та понесені судові витрати у сумі 2 422 грн 40 коп.. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 26.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 6178855 за умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 5 000 грн 00 коп. на строк 105 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,29 процентів за кожен день користування та зі сплатою 11,90 процентів комісії одноразово за надання кредиту, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. 28.05.2024 між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладений договір відступлення прав вимоги №106 МЛ. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги до позивача за кредитним договором № 3216070 від 11.04.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість у сумі 17 047 грн 50 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 000 грн 00 коп., заборгованість за 11 452 грн 50 коп., заборгованість за комісією - 595 грн. Відповідач подав відзив у якому просив відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивував тим, що зазначеного кредитного договору не укладав. Позивач не довів своїх прав кредитора. Згідно договору відступлення прав вимоги реєстр боржників формується первісним кредитором в електронному вигляді та передається позивачу за актом. Акт складений 28.05.2024, що означає, що не надавалося реєстру від 04.02.2025, який наданий позивачем до позову. Позивач подав відповідь на відзив у якому підтримав заявлений позов. Зокрема на відзив відповідача зазначив, що кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом. Для отримання кредиту він заповнив усі необхідні документи, зокрема анкету-заяву. На сайті ТОВ «Мілоан» відповідач здійснив реєстрацію, зареєстрував банківську карту, заповнив анкету заяву на кредит від 26.01.2024 №6178855 заначивши основні умови кредитування, код, паспортні дані, номер мобільного телефону та інші персональні дані. Кредитні кошти були перераховані відповідачу на зазначену ним банківську карту. Згідно з Витягом з реєстру боржників до договору відступлення права вимог №106 МЛ від 04.02.2025, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №6178855 від 26.01.2024 на суму 17 047 грн 50 коп. На підтвердження отримання коштів відповідачем просив витребувати у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтвердження отримання відповідачем на банківський рахунок кредитних коштів відповідно до платіжного доручення 121308176. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача підтримав заперечення наведені у відзиві. Також просив врахувати, що встановлена кредитором процентна ставка перевищує граничний розмір встановлений законодавством. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.05.2025 прийнято позовну заяву, відкрито провадження й призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 09-50 год. 09.06.2025. 09.06.2025 судове засідання відкладено для надання позивачу скористатися правом подати відповідь на відзив. Судове засідання відкладено на 09-00 год. 07.08.2025. 07.08.2025 судове засідання відкладено на 09-00 год. 16.09.2025 для витребування доказів. 08.08.2025 зобов`язано позивача надати суду у строк до 12.09.2025 докази: оригінал електронного кредитного договору №6178855 від 26.01.2024 укладеного з [PERSON] ; акт прийому передачі реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №106-МЛ від 28.05.2024 з реєстром боржників. Також зобов`язано Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» у строк до 12.09.2025 надати суду інформацію про рахунки які були відкриті й використовувалися [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) у період 26.01.2024-27.01.2024, номери банківських карт, номери рахунків, фінансовий номер телефону, електронну пошту та рух коштів з реквізитами контрагентів. 16.09.2025 судове засідання відкладено на 09-00 год. 03.11.2025 для отримання доказів які витребувані ухвалою від 08.08.2025. 03.11.2025 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою представника відповідача на 09-00 год. 20.11.2025. Фактичні обставини, які установив суд Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного: 26.01.2024 відповідач зареєструвався на сайті ТОВ «Мілоан» й зареєстрував свою банківську картку. Він заповнив Анкету-заяву на кредит № 6178855 від 26.01.2024 зазначивши основні умови кредитування, свій РНОКПП [NUMBER] , паспортні дані, номер мобільного телефону [NUMBER] , електронну пошту [INFO] та інші персональні дані. 26.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 6175588 за умовами якого відповідачу було відкрито рахунок та надано кредит у сумі 5 000 грн 00 коп. на строк 105 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,29 процентів за кожен день користування та зі сплатою 11,90 процентів комісії одноразово за надання кредиту, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. Згідно з п. 7.1. Кредитного договору він набуває чинності з моменту укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Відповідач підписав договір за допомогою одноразового ідентифікатора. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. Платіжним дорученням №121308176 від 26.01.2025 ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачу суму кредиту 5 000,00 грн 00 коп.. Зазначені кошти надійшли в розпорядження на банківську картку, відкриту у АТ КБ «Приватбанк». Згідно виписки з рахунку відповідача у АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що на його рахунок зарахований заїм у Мілоан у сумі 5 000 грн та відповідач розпорядився цими коштами. Також АТ КБ «Приватбанк» повідомив, що відповідач має фінансовий номер телефону [NUMBER] , електронну пошту [INFO] , тобто дані які він повідомив при укладенні кредитного договору. Ці відомості зазначені у кредитному договорі та у позовній заяві, що дає сумніватися у твердженнях відповідача, що він договору не укладав. 28.05.2024 між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладений договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ та додаткова угода № 1 до нього. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги, зокрема, за кредитним договором № 6178855 від 26.01.2024, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем в загальній сумі заборгованості 17 047 грн 50 коп. Згідно з Витягом з реєстру боржників до договору відступлення права вимог №106-МЛ від 04.02.2025, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] ІПН [NUMBER] в загальній сумі заборгованості 17047,50 гривень. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 17 047 грн 50 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн 00 коп., заборгованість за процентами - 11 452 грн 50 коп., заборгованість за комісією - 595 грн. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст. 512, 514, 516, 526, 625, 626, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з частинами 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З наведених положень вбачається, що сторони цивільних правовідносин можуть укласти договір у письмовій формі до якої віднесена електронна форма. Таким чином вбачається, що первісний кредитор та відповідач уклали договір у письмовій формі у належний спосіб. Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. З наведених положень закону вбачається, що сторони у зобов`язанні можуть змінюватися, зокрема кредитор може бути замінений на підставі правочину про відступлення прав вимоги. Таким чином позивач довів сувої права кредитора. Згідно з статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналіз наведених положень закону дає суду підстави констатувати, що передбачено таке зобов`язання як кредит. Надання кредиту полягає у зобов`язанні кредитора надати кошти боржнику, а останнього повернути отримані кошти у встановлений строк та сплатити проценти за користування. При цього закон передбачає, що сторони зобов`язані виконувати свої обов`язки належним чином. Боржник має виконати свої обов`язки належним чином та у строк. Одностороння відмова від договору не допускається. Узагальнюючи вбачається, що між первинним кредитором та відповідачем укладений кредитний договір у письмовій формі. За цим договором відповідач отримав кредит на наведених вище умовах але не повернув та не сплатив проценти і комісію у строк. Первинний кредитор відступив свої права вимоги позивачу. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі аналізу зазначених положень суд констатує, що доведеність обґрунтованості вимог та заперечень покладається на сторони. Позивач подав усі докази на підтвердження зобов`язання відповідача. З досліджених доказів також вбачається, що між первинним кредитором та відповідачем укладений договір за яким останній отримав кошти. відповідач повідомив первинному кредитору усю необхідну інформацію для укладання кредитного договору, зокрема свої ідентифікаційні дані, номер банківської карти на яку отримав кошти кредиту. Натомість відповідач не надав доказів на спростування доказів позивача й його прав вимоги. У зв`язку з цим відсутні підстави сумніватися у доказах позивача. За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України судовим способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Тобто заявлена сума боргу може бути стягнута за рішенням суду. З наведених положень закону та встановлених обставин вбачається, що відповідач отримав кошти у кредит, на умовах сплати процентів та комісії, але не повернув належним чином та не сплатив проценти. У такий спосіб він порушив права кредитора. Відтак суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму заборгованості за кредитним договором. Відповідач заперечував проти вимог кредитора також з тих підстав, що денна процентна ставка перевищувала 1%, чим порушені положення Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Однак наведене обмеження встановлено Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023. Згідно з п. 17 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Оскільки Закон набрав чинності 24.12.2023, тому за період з 24.12.2023 до 21.04.2024 максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 22.04.2024 до 19.08.2024 - 1,5 %, а за період з 20.08.2024 - 1 %. З умов кредитного договору вбачається, що він укладений 26.01.2024 на строк 105 днів, тобто до 10.05.2024. У цей період денна ставка становила 2,25%, що більше ніж обмеження встановлені Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Ураховуючи наведене суд відхиляє доводи відповідача про перевищення кредитором розміру процентної ставки. Рішення про розподіл судових витрат Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки суд вирішив позов задовольнити повністю то з відповідача підлягає стягненню відшкодування судового збору сплаченого позивачем при подачі позову у повному обсязі, тобто в розмірі 2 422 грн 40 коп. На підставі зазначеного і

Outcome: approved