Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до [PERSON] з участю третьої особи приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Головко Оксани Ігорівни про встановлення факту проживання однією сім`єю із [PERSON] , яка померла [INFO] , із 2015 до дня її смерті, а також змінити черговість спадкування та надати [PERSON] право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] разом із спадкоємцем другої черги. Позивач вказала, що після укладення шлюбу позивач проживала разом із [PERSON] та його батьками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 1954 р.н. - за адресою: [ADDRESS] , що підтверджує довідка від 17.03.2025, видана ОСББ «Живова 37». [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 16.12.2016). Після смерті чоловіка Позивач залишилася жити з його батьками, оскільки іншого місця для проживання у неї не було. Свекор та свекруха не заперечували проти спільного проживання з невісткою, оскільки уже перебували у похилому віці (обом було понад 60 років) та потребували допомоги у ведені господарства, а з Позивачем на той час уже налагодили комфортні стосунки та спільний побут. 30 грудня 2020 року, згідно зі свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 11.02.2021, помер [PERSON] . Надалі за вищезгаданою адресою проживали лише [PERSON] та Позивач. Позивач вказала, що окрім спільного проживання вони підтримували повноцінні сімейні відносини, вели спільне господарство та побут, проводили разом свята. Позивач матеріально забезпечувала [PERSON] , здійснювала покупки продуктів та побутових речей, готувала їжу та прибирала у квартирі тощо. Також, з огляду на похилий вік та проблеми зі здоров`ям [PERSON] , позивач забезпечувала жінку ліками та здійснювала догляд за нею. При цьому, Позивач допомагала у підтриманні господарства та комфортних умов для життєдіяльності, як у квартирі по [ADDRESS] , так і у приватному будинку, який розташований у смт. Сатанів Хмельницької області, які знаходилися у володінні свекрухи. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 09.09.2024. Позивач вказала, що організацією та оплатою похорону [PERSON] займалася вона. На похорон також прибув рідний брат померлої, [PERSON] , який увесь час проживав у м. Біла Церква та з яким [PERSON] майже не підтримувала зв`язок. Разом із тим, під час похорону брат померлої, знаючи про відсутність складеного заповіту, активно обговорював отримання ним спадку сестри та вимагав надати йому доступ до усього майна померлої, оскільки саме він її найближчий родич за законом. Позивач на вимоги [PERSON] не звернула уваги, оскільки тривалий час саме вона проживала та отримувала померлу, в той час, як брат майже не спілкувався та не допомагав хворій сестрі, попри обізнаність про її стан здоров`я. Саме тому Позивач вважала, що також має право на частину спадщини. Однак, коли 04 березня 2025 року Позивач звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Головко О.І. із відповідною заявою, отримала відмову у наданні права на спадщину. У листі №30/01-16 від 04.03.2025 нотаріус зазначила, що оскільки чоловік Позивачки помер задовго до смерті [PERSON] , Позивачка не є спадкоємцем померлої. Позивач вказала, що не погоджується із ненаданням їй права на спадкування майна [PERSON] , оскільки саме вона тривалий час проживала із померлою свекрухою, доглядала та утримувала її. Жодні інші близькі родичі, окрім нечастого спілкування, фактично не брали участь у житті померлої, не надавали їй морального чи матеріального забезпечення, а тому Позивач має право на частку у спадкуванні. Позивач вказала, що [PERSON] тривалий час мала значні проблеми із здоров`ям, що разом із похилим віком значно обмежувало її у життєдіяльності, належному виконанні побутових справ, веденні господарства тощо. Внаслідок проблем із серцево-судинною системою [PERSON] деякий час перебувала на лікуванні за кордоном. Так, відповідно до виписного епікризу, виданого на підставі її лікування у відділені невідкладної кардіології Міської клінічної лікарні №51 Департаменту охорони здоров`я міста Москви з 01.03.2018 по 07.03.2018, у [PERSON] встановлено діагноз: ІХС; гострий інфаркт міокарда без сегменту ST від 01.03.2018; постінфарктний кардіосклероз (невідомої давності); КАГ, спроба реканалізації від 02.03.2018; ущільнення аорти і клапанного апарату; порушення локальної скоротливості, зниження глобальної скоротливості ЛІП; ФВ 45 %; аневризма верхівки ЛШ; гіпертонічний криз від 01.03.2018; неповна БПНПГ; хронічна аневризма лівого шлуночка; ХСН 2А ст. (Василенко-Страженко); хронічний бронхіт, ремісія. Також у [PERSON] були наявні розлади, пов`язані з очима. Зокрема, у неї було діагностовано: відкритокутова III b, некомпенсована глаукома (в/к IV А глаукома лівого ока та в/к III А глаукома правого ока); глаукомна оптиконейропатія; задньокапсулярна катаракта, незріла ускладнена катаракта лівого та правого ока; післятромботична ретинопатія правого ока тощо. За результатами проведених оглядів лікарів у грудні 2021 року [PERSON] проведено оперативне втручання - факоемульсифікація катаракти з імплантацією 10Л sph +21.0 Дптр на лівому оці. Також, згідно з ультразвуковим дослідженням від 30.06.2023 у [PERSON] встановлено УЗ-ознаки каменів у жовчному міхурі, а також камінь у лівій нирці. Позивачка звертає увагу на те, що як після лікування за кордоном, так і після перенесених [PERSON] операцій, вона доглядала за жінкою, надавала їй допомогу щодо виконання приписів лікарів, забезпечувала лікарськими засобами, супроводжувала жінку до лікарів. Разом із тим, Відповідач, який у день похорону уже ділив спадщину, був повністю обізнаний про поганий стан здоров`я сестри похилого віку, оскільки інколи (зазвичай під час привітань зі святами) спілкувався із нею телефоном. Проте, попри обізнаність у потребі щодо допомоги, жодним чином їй не допомагав. Байдужість Відповідача щодо вирішення різних побутових питань, пов`язаних із смертю [PERSON] , підкреслює той факт, що спадкова справа була відкрита менш ніж через місяць після смерті жінки. В той час як Позивач через врегулювання побутових питань та перебування у траурі після смерті свекрухи - звернулася до нотаріуса лише на початку березня 2025 року. Позивачка вказала, що проживала спільно із [PERSON] з кінця 2015 року, тобто на момент смерті останньої - майже десять років, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, позивач оплачувала комунальні платежі, дрібні побутові покупки (їжа, ліки, одяг), здійснювала як на свої кошти, так і за пенсію померлої свекрухи. Також, Позивач допомагала жінці похилого віку (на момент смерті [PERSON] було майже 70 років) у ведені господарства, лікуванні ( [PERSON] мала численні проблеми зі здоров`ям, зокрема, із серцево-судинною системою та очима), організації свят та в цілому проводили багато часу разом. Відповідно, вказала позивачка, вона є членом сім`ї спадкодавця, померлої [PERSON] , у розумінні норм Цивільного та Сімейного кодексів України, а також правової позиції Верховного Суду. Як довідка від 17.03.2025, видана ОСББ «Живова 37», так і свідчення свідків та інші докази, підтверджують факт проживання Позивача зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому вказала позивач, вона має право на спадкування як спадкоємець за законом четвертої черги. Крім цього, позивачка вказала, що з огляду на факт проживання за однією адресою, ведення спільного домашнього господарства та фактичне підтримання сімейних відносин з померлою свекрухою, можна констатувати, що вона дбала про неї як нематеріально, так і матеріально. Вони разом із [PERSON] приймали гостей, організовували свята, на побутовому рівні допомагала із виконанням різних побутових завдань, в цілому проводила із жінкою похилого віку багато часу. При цьому, Позивач допомагала у підтриманні господарства та комфортних умов для життєдіяльності як у квартирі по [ADDRESS] , так і у приватному будинку, що розташований смт. Сатанів Хмельницької області, які знаходилися у володінні померлої свекрухи. Стосовно матеріального забезпечення позивач вказала, що додатковим підтвердженням є оплата комунальних платежів Позивачем, як за адресою їх спільного проживання із [PERSON] (квартира [ADDRESS] ), так і за приватний будинок, що розташований у смт. Сатанів Хмельницької області, які перебували у володінні померлої свекрухи, а також оплата ліків та інших товарів побутового призначення. Також, як підтвердження спроможності Позивача щодо матеріального забезпечення померлої [PERSON] позивачем долучаються відповідні довідки про доходи за 2022-2024 роки. Стосовно безпорадного стану померлої [PERSON] позивач зазначила, що на початку спільного проживання із Позивачкою, жінка була пенсійного віку. На момент смерті у 2024 році їй було майже 70 років. Разом із цим, численні проблеми зі здоров`ям спричинили систематичне звернення до лікарів, в зв`язку із чим [PERSON] проходила лікування за кордоном у спеціалізованому відділенні. Так, у [PERSON] в останні роки життя було діагностовано каміння у жовчному міхурі, камінь у лівій нирці, ішемічна хвороба серця, гострий інфаркт міокарда, хронічна аневризма лівого шлуночка, постінфарктний кардіосклероз, ряд інших проблем із серцево-судинною системою, хронічний бронхіт, некомпенсована глаукома, ускладнена катаракта лівого та правого ока, інші проблем із очима тощо. У 2018 році [PERSON] проходила лікування за кордоном, де супроводжував її чоловік, а Позивач на прохання померлої, залишилася наглядати за майном. Однак, по прибутті Позивач активно здійснювала догляд за [PERSON] , купівлю ліків, ведення побуту тощо. Також, у 2021 році [PERSON] (уже після смерті її чоловіка) було проведено операційне втручання з імплантацією на лівому оці, після якої жінка тривалий час проходила реабілітацію (на той час їй було 67 років), потребувала допомоги у ведені господарства, оскільки відчувала складність у виконанні найпростіших побутових справ. Також, [PERSON] потребувала значної кількості лікарських засобів, оскільки була непрацездатною особою та не могла повноцінно себе забезпечувати медикаментами. Окрім того, [PERSON] , з огляду на вік та стан здоров`я, не мала змоги без допомоги Позивача підтримувати належним чином господарство як у квартирі, так і у приватному будинку. Отже, вказала позивачка, з огляду на відповідність обставин даної справи висвітленим Верховним Судом критеріям, наявні усі необхідні підстави для зміни черговості спадкування майна померлого спадкодавця, а саме - для надання Позивачці права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , разом зі спадкоємцем другої черги. Із вказаних підстав позивачка просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] разом із [PERSON] , померлою [INFO] , з 2015 року до дня її смерті, а також змінити черговість спадкування та надати [PERSON] право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , разом зі спадкоємцем другої черги. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву вказавши наступне. [PERSON] являється рідним братом померлої [PERSON] та єдиним законним спадкоємцем, а тому не погоджується із позовною заявою з огляду на наступне. Представник відповідача вказав, що позивачем не наведено жодних правових підстав для зміни черги спадкування із четвертої на другу, оскільки у померлої як мінімум було пенсійне забезпечення в розмірі більше 20 000 грн. та вона не потребувала стороннього догляду. Просить зауважити, що перед смертю чоловіка [PERSON] - ними придбано автомобіль на суму 16 000 доларів США. У позовній заяві вказано, що начебто померла [PERSON] , [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] , що не відповідає дійсності та спростовується, як довідками із Сатанівської селищної ради Хмельницької області, так і актом та показами свідків. Позивачем вказано, що начебто то померла [PERSON] потребувала допомоги у веденні господарства, що також не відповідає дійсності та спростовується довідками із Сатанівської селищної ради Хмельницької області, актом та показами свідків. Необґрунтовано зазначається, що [PERSON] матеріально забезпечувала померлу [PERSON] , здійснювала покупки продуктів та побутовий речей, готувала їжу та прибирала у квартирі, забезпечувала ліками та здійснювала догляд, що також спростовується довідками селищної ради, актом та показами свідків. Представник відповідача просить врахувати, що матеріальне забезпечення спадкодавця, яка отримувала пенсійне забезпечення в розмірі 20000 гривень є значно більшим за доходи позивачки, які становлять від 7000 до 10000 грн. щомісячно. Безпідставно вказано, що померла [PERSON] майже не підтримувала зв`язок із рідним братом [PERSON] . Представник відповідача вказав, що довідка керівника ОСББ [PERSON] від 17.03.2025 про те, що із травня 2015 року із [PERSON] проживала померла [PERSON] , не відповідає фактичним обставинам. Долучена до матеріалів справи медична документація про захворювання [PERSON] , свідчить про те, що наявні у неї захворювання не знаходяться у причиннонаслідковому зв`язку із потребою постійного догляду чи піклування. Позивачем [PERSON] зазначається, що вона понесла витрати на поховання [PERSON] , однак стороною позивача не долучено жодного документального підтвердження та вказаний факт спростовується довідкою Сатанівської селищної ради Хмельницької області від 25.04.2025. Із вказаних підстав представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача подав відповідь на відзив у якому вказав наступне. Позивач разом із померлою [PERSON] постійно проживали за адресою [ADDRESS] . Даний факт підтверджують, як довідка ОСББ від 17.03. 2025, так і ряд свідків. Будинок у смт. Сатанів [PERSON] , як і Позивач, відвідували досить рідко та використовували лише як заміське володіння, а не як місце постійного проживання. Разом із тим, надані Відповідачем довідки Сатанівської селищної ради надають протилежну інформацію, оскільки окрім свідків не ґрунтуються на жодних матеріальних доказах, а тому мають сумнівну доказову цінність. Зокрема Відповідач стверджує, що поховання померлої [PERSON] організовував та проводив саме він, проте, як довідка селищної ради, так і сам відзив на позовну заяву не містять безпосередніх доказів таких дій, не підтверджені документально зокрема: реєстрами, квитанціями, актами тощо. Представник позивача вказав, що [PERSON] на момент смерті було майже 71 рік, в останні роки життя вона систематично зверталася до лікарів, мала проблеми із серцево-судинною системою та очима, проходила лікування за кордоном та перенесла операцію на очі. Інформація селищної ради про те, що начебто померла із Позивачем не спілкувалася та перебувала у поганих стосунках є голослівною, оскільки довідки селищної ради не містять, як відтиску печатки селищної ради, так і достатніх даних щодо самих свідків. У акті селищної ради відсутні будь-які реквізити, які б засвідчували походження даного документу. Представник позивача вказав, що при детальному аналізі наданих Сатанівською селищною радою документів виникають сумніви щодо належності й допустимості таких, а також їх відповідності фактичним обставинам справи. Підтвердженням місця проживання померлої [PERSON] саме у м. Тернопіль є той факт, що Відповідач відкрив спадщину саме приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області, в той час, як відповідно до ч. 2, 3 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відтак, вказав представник позивача, відкриття спадщини Відповідачем саме у м. Тернопіль є підтвердженням недостовірності частини інформації зазначеної у відзиві та долучених до нього довідках Сатанівської селищної ради. Інформація про телефонні дзвінки позивача та [PERSON] не є однозначним доказом у справі, оскільки жінки проживали разом у одній квартирі та спілкувалися зазвичай наживо. Аналогічно нерепрезентативною у даній справі є не долучення до позовної заяви спільних фото позивача та померлої свекрухи за останні роки, оскільки [PERSON] , як і позивач не вели активно соціальні мережі, не проводили гучних святкувань через невелику кількість близьких та родичів. Відповідно, як самі жінки, так і їхні гості та друзі не робили групових фотографій . Як із дзвінками, при постійному спільному проживанні та спілкуванні, свекруха та невістка не мали потреби у фотографуванні одна одної чи афішуванні спільного проживання. З огляду на вік жінок (70 та 50 років) та проблемами із здоров`ям [PERSON] вони не здійснювали часто подорожі чи відвідування публічних заходів, що також вплинуло на відсутність спільних фото. В судовому засіданні позивачка та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просять її задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач та представники відповідача заперечили щодо задоволення позовних вимог, просять відмовити у їх задоволенні з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Головко О.І. в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Допитані в судовому засіданні свідки пояснили наступне. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є головою ОСББ «Живова 37» з 2020 року та обслуговує будинок по [ADDRESS] . Пояснила, що дійсно [PERSON] проживає в будинку [ADDRESS] . Також, в цьому будинку проживала [PERSON] . Позивачка [PERSON] регулярно приймала участь у всіх акціях по прибиранню та облаштуванню території і останню вона бачила частіше, ніж [PERSON] . Це було орієнтовно у 2019, 2022 роках. [PERSON] бачить щодня, так як вона гуляє із собакою. В якій саме квартирі проживали [PERSON] і [PERSON] їй невідомо. На її думку [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім`єю в одній квартирі, оскільки вони ходили разом. [PERSON] при розмові по телефоні згадувала про [PERSON] . Щодо витрат за обслуговування квартири завжди дзвонила [PERSON] . Позивачка [PERSON] не зверталась до неї щодо оплати квартири, обслуговування та витрат. Чи проживав в цій квартирі син померлої [PERSON] - [PERSON] їй невідомо. [PERSON] бачила не часто, за весь період приблизно разів 4-5. До моменту смерті також бачила її не часто. Свідок [PERSON] пояснив, що він проживає за адресою [ADDRESS] та доводиться сусідом [PERSON] та покійної [PERSON] . Пояснив, що він проживає по сусідству, на одній сходовій клітці під`їзду буд. [ADDRESS] з родиною [PERSON] . Знає [PERSON] , [PERSON] і покійного чоловіка [PERSON] [PERSON] з 2015 року, мав можливість з ними спілкуватися. В цій квартири разом проживали [PERSON] з чоловіком [PERSON] та свекрухою [PERSON] . Коли чоловік позивачки помер, він від [PERSON] дізнався, що стан здоров`я її свекрухи [PERSON] став погіршуватися та через деякий час [PERSON] стала лежачою. Зі слів позивачки та з розмови сусідів йому відомо, що [PERSON] її доглядала. У вересні 2024 році йому стало відомо, що [PERSON] померла. В розмові з позивачкою відомо, що допомога по догляду за покійною свекрухою ніким не надавалася. При спілкуванні з покійною [PERSON] вона також підтверджувала, що за нею доглядає її невістка [PERSON] , що вона їй допомагає. Орієнтовно у 2020 або 2021 році він заходив в квартиру до [PERSON] на декілька хвилин. Там знаходились позивачка та покійна [PERSON] . Чи хтось приїздив до покійної [PERSON] , чи щось привозив, чи допомагав їй - він не бачив. На похороні в [PERSON] він не був, де померла остання йому не відомо. Чоловіка [PERSON] він не знав і ніколи не бачив. Чи мала [PERSON] інше місце проживання йому невідомо. Останній раз він її бачив приблизно у 2020 році. Позивачку бачив періодично на сходовій площадці. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає за адресом: [ADDRESS] та доводиться сусідкою позивачки [PERSON] , яка проживає поверхом вище на 7 поверсі. Пояснила, що проживає за даною адресою з 2003 року, дуже добре знайома з покійною [PERSON] , її сином [PERSON] , який одружився на позивачці [PERSON] . Вони всі разом проживали в квартирі [ADDRESS] . Відносини між ними як сусідами були хороші, дружні. Також, вона дуже добре знала позивачку. [PERSON] дуже добре ставилася до невістки, відносини в них були добрі, теплі. [PERSON] завжди добре відгукувалась про невістку. Коли захворів чоловік [PERSON] , [PERSON] доглядала за ним, допомагала, постійно з ним проживала, оскільки [PERSON] періодично їздила в Сатанів. В с. Сатанів покійна [PERSON] мала будинок, де періодично проживала. Позивачка [PERSON] часто їздила до неї або з нею для допомоги. Коли свекор помер [PERSON] часто говорила, щоб позивачка [PERSON] залишалася проживати разом із нею, що дуже цього бажає, що робить ремонт для [PERSON] , яка її доглядає і доглядала її чоловіка [PERSON] . Про позивачку завжди говорила тільки хороші слова. Про те, що є рідні у [PERSON] їй невідомо, про це [PERSON] ніколи не згадувала. Говорила, що в неї після смерті сина залишилася тільки одна рідна людина, це [PERSON] , її невістка. За тиждень після поховання [PERSON] , приїхав рідний брат покійної з жінкою, висиляти з квартири [PERSON] . Покійна [PERSON] померла в лікарні, поховала її позивачка в Сатанові , бо там похований і чоловік і син і бабця покійної. Покійну вона бачила за місяць до смерті, вона була здорова. Свідок [PERSON] проживає в [ADDRESS] та доводиться подругою покійної [PERSON] пояснила, що знайома з позивачкою [PERSON] з моменту поховання чоловіка [PERSON] . Позивачка [PERSON] часто приїжджала, допомагала на городі, робила в будинку прибирання, здійснювала оплату комунальних витрат. Після операції, які робилися і [PERSON] і [PERSON] , вони завжди приїздили до [PERSON] в м. Тернопіль. [PERSON] завжди відгукувалась за невістку дуже добре, говорила, що коли буде старенька, то буде за нею доглядати [PERSON] , що вона їй довіряє, що вона совісна, що [PERSON] її не залишить. Всі організаційні питання і витрати по похованню [PERSON] на себе взяла [PERSON] , оскільки остання померла в лікарні. Рідний брат [PERSON] приїхав пізніше, також вирішував деякі питання, які залишились, платив за це кошти. Свідок [PERSON] , яка доводиться рідною сестрою позивачки пояснила, що її сестра була заміжня за [PERSON] і вони проживали за адресою [ADDRESS] . Батьки чоловіка приїжджали в гості із с. Станів. Позивачка [PERSON] у квартирі в м. Тернополі після смерті чоловіка проживала сама, але підтримувала відносини із [PERSON] , яка приїжджала у справах в м. Тернополі, а [PERSON] їздила, по потребі, до [PERSON] у с. Сатанів для надання будь-якої допомоги. Після того, як чоловік позивачки помер у 2016 році, вона залишалась проживати в цій квартирі. Батьки чоловіка: [PERSON] та [PERSON] проживали в с. Сатанів, часто навідувались до позивачки, вона часто їздила до них допомагати. Відношення між ними і позивачкою були гарні, теплі, дружні. Вказала, що померла [PERSON] постійно проживала у с. Сатанів. Свідок [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] та доводиться близьким знайомим відповідача [PERSON] пояснив, що з [PERSON] він знайомий років 50, потім останній одружився на [PERSON] , так вони познайомились з покійною жінкою [PERSON] . Вони на початку проживали в м. Тернопіль, а потім переїхали проживати в с. Сатанів, де будували будинок. Останні 5 років [PERSON] проживала в с. Сатанів. Часто зустрічались на базарі, вона виглядала здоровою людиною. Невістку [PERSON] , після смерті [PERSON] , він бачив рідко в с. Сатанів. Свідок [PERSON] , яка доводиться подругою [PERSON] пояснила, що родину: [PERSON] та [PERSON] вона знає давно. Знає брата [PERSON] [PERSON] . Пояснила, що [PERSON] деякий час працювала за кордоном в Росії, мала вахтовий графік праці, тому син [PERSON] часто залишався в неї. Коли [PERSON] помер, [PERSON] разом із чоловіком проживали постійно у с. Сатанів. В м. Тернопіль вони їздили по потребі, коли потрібно було навідати лікаря, або подивитися на показники лічильника, оплатити комунальні послуги. Після смерті чоловіка, у 2020 році, [PERSON] продовжувала проживати в с. Сатанів. Вони майже кожні вихідні бачилися на Сатанівському базарі. [PERSON] , їхня невістка, проживала з [PERSON] в м. Тернопіль. Після смерті [PERSON] , [PERSON] вона бачила тільки на похованні свекра [PERSON] , на похованні [PERSON] . Покійна [PERSON] розказувала, що колись приїздила на операцію на очі в м. Тернопіль і зайшла в квартиру, де проживала [PERSON] і їй не сподобалось, що там знаходився якійсь чоловік і вона попросила позивачку залишити квартиру. Після цього [PERSON] з 2022 року, приблизно два роки, не проживала в цій квартирі. Далі, позивачка зателефонувала до [PERSON] і попросила дозволу жити в квартирі [ADDRESS] . Остання їй дозволила. До останніх днів життя [PERSON] пересувалась самостійно, сама себе обслуговувала, ходила в магазин, на базар. Пенсія в неї була гарна, вона гарно відгукувалась за брата [PERSON] , який дуже часто приїздив до сестри [PERSON] на свята, на Великдень, на могилу до батьків. Свідок [PERSON] , яка проживає в с. Сатанів та доводиться подругою [PERSON] пояснила, що [PERSON] знала три роки до її смерті. Вона являється сестрою її однокласника [PERSON] , який їх познайомив. Дуже часто заходила до останньої, оскільки має медичну освіту. [PERSON] просила поміряти тиск, заміряти цукор, послухати, консультувала щодо прийому ліків. Оскільки [PERSON] проживала сама, її чоловік [PERSON] допомагав з ремонтом, міняв сантехніку, електрику. До смерті [PERSON] постійно проживала в с. Сатанів. Їздила до м. Тернопіль за потреби, а саме до лікаря, зняти показники лічильника, оплатити комунальні послуги, до перукаря, на манікюр. Зазвичай вона їздила на 2-3 дні. [PERSON] вона побачила перший раз на похороні [PERSON] . До цього часу вона її жодного разу не бачила. [PERSON] сама проживала в будинку, сама ходила в магазин, на базар, сама прибирала в хаті, наймала людей для роботи на городі, для обрізання дерев. [PERSON] розповідала їй, що мала із невісткою конфлікт, після якого остання деякий час в квартирі не проживала, а потім через деякий час вона дозволила їй жити у квартирі. Також, зі слів [PERSON] , вони з [PERSON] деякий час не спілкувались. [PERSON] мала гарну пенсію, сама все оплачувала, могла собі дозволити наймати людей для допомоги. Свідок [PERSON] , яка доводиться дружиною відповідача пояснила, що знає [PERSON] з 1987 року. Проживала [PERSON] одна останніх п`ять років в с. Сатанів. Вони разом із відповідачем раз в квартал, на тиждень або два, приїжджали до неї провідати, допомагали, але позивачки не бачили жодного разу. [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] проживали в [ADDRESS] . [PERSON] 1-2 рази на місяць їздила в м. Тернопіль на квартиру, а також по особистих справах. [PERSON] почувала себе добре, сама себе обслуговувала, ходила до магазину, на ринок. Свідок пояснила, що в серпні 2022 року [PERSON] їй зателефонувала і жалілася, що коли приїхала на квартиру в м. Тернополі, побачила, що невістка в квартирі знаходиться з якимось чоловіком і вона її вигнала з квартири. В серпні 2024 року [PERSON] повідомила, що дозволила пожити [PERSON] у квартирі. Свідок [PERSON] , який доводиться знайомим [PERSON] пояснив, що робив ремонт в будинку [PERSON] в с. Сатанів в червні 2024 року. З [PERSON] познайомила його жінка в 2020 році, оскільки вони товаришували. [PERSON] часто зверталась до нього за допомогою по ремонтних питаннях, тому він на протязі декілька років приходив до неї в хату. [PERSON] він ніколи не бачив. [PERSON] до останніх днів свого життя жила в будинку одна, пересувалась самостійно, не хворіла, ходила за продуктами в магазин. Пенсія в неї була велика і вона забезпечувала себе сама. Свідок [PERSON] , який проживає в с. Сатанів та доводиться сусідом [PERSON] пояснив, що знає [PERSON] давно, вона проживала разом із чоловіком, потім чоловік її помер, вона залишилась проживати в будинку одна. Час від часу остання раз або два рази їздила в м. Тернопіль на 3-4 дні. Бачив її щодня, він часто допомагав їй по господарству. Коли вона їхала в м. Тернопіль, просила його подивитися за її собаками. Вона була здорова, ходила на базар, ходила на ринок, їздила до міста. Пояснив, що позивачка [PERSON] , після смерті свого чоловіка [PERSON] , приїздила до с. Сатанів часто, а пізніше, за 2-3 роки до смерті [PERSON] , він її вже не бачив. Свідок [PERSON] , яка проживає в с. Сатанів та доводиться сусідкою [PERSON] пояснила, що з позивачкою вона познайомилася, коли та одружилася з [PERSON] і вони часто приїздили в с. Сатанів, до батьків [PERSON] та [PERSON] . Після смерті свого чоловіка [PERSON] , позивачка майже кожні вихідні дні приїжджала до батьків [PERSON] , допомагала їм. [PERSON] та [PERSON] , коли побудували будинок в с. Сатанів, переїхали з м. Тернополя проживати в будинок. Підгурській Галині робили операцію, після якої вона стала себе гірше почувати. Вона постійно проживала в с. Сатанові, а до м. Тернополя періодично приїжджала. Після смерті свекра [PERSON] . [PERSON] продовжувала приїжджати і допомагати [PERSON] . Остання її дуже хвалила, відгукувалась за неї дуже добре і говорила, що [PERSON] це її надія. [PERSON] також допомагала з похоронами свекра. [PERSON] померла в лікарні, її похованням займалась позивачка. На річницю смерті, позивачка приїжджала на могилу [PERSON] , прибрала на могилі, посадила квіти. [PERSON] вона вперше побачила на похоронах [PERSON] , раніше вона його не бачила. [PERSON] за нього ніколи не розповідала. Після смерті чоловіка [PERSON] , [PERSON] приїжджав дуже рідко, вона не бачила щоб він їй допомагав. За результатами дослідження письмових доказів, які наявні у матеріалах цивільної справи судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] 25.09.1954 зареєстрував шлюб із [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя - [PERSON] . Згідно витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] народилась [INFO]. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 07.12.1953 [PERSON] та [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу [PERSON] ) зареєстрували шлюб. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 26.09.2015 року зареєстрували шлюб. Згідно довідки ОСББ «Живова 37, від 17.03.2025, остання видана [PERSON] , яка проживає сама за адресом: [ADDRESS] з травня 2015 року, про те, разом із нею проживали: [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Приватний нотаріус Головко О.І. листом від 04.03.2025 повідомила [PERSON] про те, що відповідно до поданих нею документів вона не є спадкоємцем [PERSON] . Згідно витягу із спадкового реєстру від 19.03.2025 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , приватним нотаріусом Головко О.І. відкрито спадкову справу. Згідно довідки про доходи, яка видана ФОП [PERSON] , [PERSON] отримала нарахований дохід за період із січня 2022 і до грудня 2022 на загальну суму 78600 гривень. Згідно довідки про доходи, яка видана ФОП [PERSON] , [PERSON] отримала нарахований дохід за період із січня 2023 і до грудня 2023 на загальну суму 80400 гривень. Згідно довідки про доходи, яка видана ФОП [PERSON] , [PERSON] отримала нарахований дохід за період із січня 2024 і до грудня 2024 на загальну суму 93300 гривень. Наявна у справі медична документація щодо [PERSON] , яка надана суду стороною позивача не доводить, що [PERSON] потребувала сторонньої допомоги та постійного догляду через наявні у неї захворювання. 02.10.2024 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Головко О.І. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . 27.02.2025 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Головко Оксани Іванівни із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) [PERSON] подала 11.08.2022 заяву про скасування заповіту посвідченого 28.09.2021. Згідно довідки про осіб зареєстрованих за період із 03.09.2024 по 02.10.2024, яка видана приватним нотаріусом Головко О.І. у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] із 16.03.2017 та [PERSON] із 06.04.2010. Згідно довідки Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 23.04.2025 [PERSON] , яка померла [INFO] , похоронена в с. Сатанів Хмельницького району Хмельницької області на місцевому кладовищі. Поховання проводив брат померлої [PERSON] за власний рахунок. Згідно довідки Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 23.04.2025 [PERSON] , яка померла [INFO] дійсно з 2009 року проживала разом із чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] та вели спільне господарство в [ADDRESS] , будь-які інші особи з ними не проживали. Згідно довідки Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 23.04.2025 [PERSON] проживала в селищі Сатанів Хмельницької області одна, стороннього догляду, утримання, фінансового забезпечення не потребувала. За життя до Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хметницької області із заявою для виділення опікуна (піклувальника), матеріальної допомоги ніколи не зверталася. Згідно інформації Державної прикордонної служби України від 14.05.2025 [PERSON] 07.10.2019 покинула територію України та 24.12.219 в`їхала на територію України. Вирішуючи спір по суті суд виходить із наступних положень чинного законодавства України. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статей 1217-1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно положень ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до положень ст.ст. 1261-1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно положень ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційний Суд України у своєму рішення від 03.06.1999 №5-рп/99 надав офіційне тлумачення терміну «член сім`ї»: членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, .жуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, термін «сім 'я» означає не лише створення сім 'ї на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а має більш широкі критерії для його визначення. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків вважає, що позовні вимоги [PERSON] до задоволення не підлягають виходячи із наступного. У позовні заяві позивачка [PERSON] просить встановити факт проживання однією сім`єю із [PERSON] , яка померла [INFO] , зокрема із 2015 до дня її смерті, а також змінити черговість спадкування та надати їй право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] разом із спадкоємцем другої черги. Стверджує, що більше п`яти років проживала із [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , вела із нею спільне господарство та проживали однією сім`є, надавала їй матеріальну допомогу, догляд та утримання у зв`язку із наявністю захворювань. Суд вважає, що такі твердження не відповідають фактичним обставинам справи виходячи із наступного. За результатами розгляду справи судом встановлено, що покійна [PERSON] постійно проживала в с. Сатанів Хмельницького району Хмельницької області, де мала власний будинок і лише, за потреби, навідувалась до власної квартири [ADDRESS] , в якій, із дозволу останньої, проживала позивачка. Вказане доводиться показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зокрема свідок [PERSON] , яка є рідною сестрою позивачки вказала, що її сестра була заміжня за [PERSON] і вони проживали за адресою [ADDRESS] ., а батьки чоловіка приїжджали в гості із с. Станів. Пояснила, що позивачка [PERSON] у квартирі в м. Тернополі після смерті чоловіка проживала сама, але підтримувала відносини із [PERSON] , яка приїжджала у справах в м. Тернополі, а [PERSON] їздила, по потребі, до [PERSON] у с. Сатанів для допомоги. Після того, як чоловік позивачки помер у 2016 році, вона залишалась проживати в цій квартирі. Батьки чоловіка: [PERSON] та [PERSON] проживали в с. Сатанів, часто навідувались до позивачки, вона часто їздила до них допомагати, в той час, як померла [PERSON] постійно проживала у с. Сатанів. Вказані свідчення суд вважає об`єктивними, оскільки надані близькою родичкою позивачки і такими, що узгоджуються із поясненнями вищевказаних свідків та іншими матеріалами справи. Наведені висновки суду додатково доводяться наявною у справі інформацією ПрАТ «Київстар» про з`єднання по телефонному номеру [NUMBER] , який належав померлій [PERSON] та згідно якої встановлено, що здебільшого за час спілкування мобільним зв`язком в період часу 13.09.2020 по 03.09.2024 мобільний термінал [PERSON] розташовувався у смт. Сатанів Хмельницької області, а мобільний термінал [PERSON] (тел. [NUMBER] ) перебував у м. Тернополі. Отже, за результатами розгляду справи не знайшли свого підтвердження факти спільного проживання позивачки із померлою [PERSON] , ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонту, наявності усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням при спільному проживанні, а також наявності інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Факти допомоги позивачки померлій [PERSON] , які надавались останній за місцем її проживання у с. Сатанів Хмельницького району Хмельницької області та її відвідування за вказаною адресою, не дають законних та обґрунтованих підстав стверджувати про наявність між вказаним особами сімейних відносин. За таких підстав відсутні законні підстави вважати позивачку [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , відповідно до положень ст. 1262 ЦК України. Також, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факти безпорадного стану [PERSON] до її смерті, а також її потреби у матеріальній допомозі, чи допомозі в утримані та догляді. Наявна у матеріалах справи медична документація із діагнозами [PERSON] не доводить того факту, що остання перебувала у безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги. Навпаки, допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що [PERSON] до самої смерті пересувалась самостійно, відвідувала ринок за місцем проживання, а також свою квартиру у м. Тернополі та не потребувала сторонньої допомоги. Крім цього, свідки пояснили, що померла [PERSON] отримувала високу пенсію, оскільки мала можливість задовольняти свої основні життєві потреби, а також наймати працівників для різних робіт за місцем свого проживання у с. Сатанів Хмельницького району Хмельницької області. Отже, позивачкою не доведено, що вона опікувалась [PERSON] до її смерті, матеріально забезпечувала її, чи надавала їй допомогу через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, а також не доведено, що [PERSON] до своєї смерті перебувала у безпорадному стані. Незважаючи на те, що позивачкою не доведено наявності законних підстав для віднесення її до спадкоємців четвертої черги після смерті [PERSON] , відповідно до положень ст. 1264 ЦК України, суд вважає, що також відсутні законні підстави для зміни черговості одержання права на спадкування після смерті [PERSON] , відповідно до положень ст. 1259 ЦК України. Інші обставини на які посилається сторона позивача не заслуговують на увагу та не беруться судом до уваги, оскільки не вважатись настільки суттєвими, що давали б можливість задовольнити заявлені позивачем вимоги. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи суспільних інтересах. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Згідно приписів ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.15 , ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, за результатами розгляду справи суд вважає, що позивачкою [PERSON] не доведено наявності обставин якими вона обґрунтовує заявлені позовні вимоги, а тому у задоволені позову останньої слід відмовити у повному обсязі. Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, а тому у відповідності до статті 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed