Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача [PERSON] (далі\~ позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), третя особа: Мереф`янська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Відповідач, [PERSON] , звернулась з зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа: Мереф`янська міська рада про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] померла його мати, [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,26 га з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, а також земельну ділянку площею 3,72 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Яковлівської сільської ради та земельну частку (пай) в умовних кадастрових одиницях, а саме 1,06 ум. кад. га (сіножаті 0,81 ум. кад. га/пасовища 0,25 ум. кад. га). За життя мати склала заповіт, який посвідчений секретарем Яковлівської сільської ради 24.12.1993, відповідно до якого заповіла все своє майно в рівних частках йому та його рідному братові, [PERSON] . У липні 2023 року з метою оформлення спадщини позивач звернувся до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою від 18 липня 2019 року йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки не надано документів, що підтверджують факт прийняття спадщини. Через похилий вік, мати, яка була зареєстрована за адресою в [ADDRESS] , фактично проживала разом з ним за його адресою в [ADDRESS] . [PERSON] , відповідач за первісним позовом, звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа: Мереф`янська міська рада про визнання права власності на частину частки (паю) в умовних кадастрових одиницях, а саме 1,06 ум. кад. га (сіножаті 0,81 ум. кад. га/пасовища 0,25 ум. кад. га в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Свої вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . Вона є його спадкоємцем, спадщину після смерті батька прийняла, на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину. Ії померлий батько є спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2015 року по справі №635/4421/15-ц за її батьком, [PERSON] , визнано право власності на частину спадкового майна - на частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 58,00 кв.м, житловою площею 28,20 кв.м та на частину господарських будівель і споруд, а саме: літню кухню літ. «Б», вбиральню літ. «У», огорожу № 1-№ 2, розташованих в [ADDRESS] , на частину земельної ділянки площею 0,26 га з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, розташованої на території Яковлівської сільської ради по [ADDRESS] , на частину земельної ділянки площею 3,45 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Яковлівської сільської ради. Але на частку (пай) в умовних кадастрових одиницях, а саме 1,06 ум. кад. га (сіножаті 0,81 ум. кад. га/пасовища 0,25 ум. кад. га), яке також є спадковим майном, право власності за батьком не було визнано, тому свідоцтво про право на спадщину на це майно отримати не може. Рух справи Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 липня 2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Яковлівська сільська рада Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування було залишено без руху. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2020 року було витребувано докази по справі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Яковлівська сільська рада Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування було направлено за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 грудня 2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Яковлівська сільська рада Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування було прийнято в провадження судді Карасави І.О., призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2025 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до\~свідоцтва про\~народження [PERSON] \~серія [NUMBER] , виданим 13 жовтня 1964 року Яковівською сільською радою Дергачівського району Харківської області вбачається, що [PERSON] є матір`ю позивача. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 25 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, [PERSON] померла [INFO] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2015 року у справі № 635/4421/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Яковлівська сільська рада Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, яке набуло чинності, встановлено, що [PERSON] була власником майна, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами розташованих в [ADDRESS] ; земельної ділянки, призначення якої: обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства. площею 0,26 га, розташованих в [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 3,72га, призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Яковлівської сільської ради. Згідно з сертифікатом на земельну частку (пай) серії ХР №0223541, виданим Харківською районною державною адміністрацією [INFO] померла [PERSON] була власником частки (паю) в умовних кадастрових одиницях, а саме 1,06 ум. кад. га (сіножаті 0,81 ум. кад. га/пасовища 0,25 ум. кад. га). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Яковлівської сільської ради 23.12.1993 Халій Г. М. все своє майно заповіла в рівних частках синам [PERSON] та [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 липня 2019 року, винесеною державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, Халій О. В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано документів, що підтверджують факт прийняття спадщини. Згідно з довідкою №50, виданою Яковлівською сільською радою 05.02.2020 року, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкала без реєстрації з 2009 року по день смерті разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частинами 1 та 2 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із частиною 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина 1 та 2 статті 1220 ЦК України). У частинах 1 та 2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Подібні правові висновки щодо застосування частини 3 статті 1268 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду: від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17(провадження №61-27212 св 19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17(провадження № 61-39308 св 18), від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19 (провадження № 61-6290 св 20), від 28 квітня 2021 року у справі №204/2707/19 (провадження №61-15380 св 20), від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19 (провадження №61-3620 св 21), від 19 квітня 2023 року у справі №2-516/2007 (провадження № 61-11834 св 22). Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини 3 статті 1268 ЦК України необхідним є встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Статтею 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Частина 3 статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20). Довідкою № 50, виданою Яковлівською сільською радою 05.02.2020 року підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкала без реєстрації з 2009 року по день смерті разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем є встановленим. Оскільки матеріалами справи підтверджено та судом встановлено, що позивач мешкав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оформити свої спадкові права у нотаріуса позивач не зміг через не підтвердження факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, існують підстави для захисту прав позивача\~та визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. Відповідно до п.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2015 року у справі № 635/4421/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Яковлівська сільська рада Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, яке набуло чинності, встановлено, що після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно, власником якого вона була, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, земельної ділянки, призначення якої: обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства. площею 0,26 га., розташованих в [ADDRESS] . земельна ділянка, площею 3,72га., призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Яковлівської сільської ради. Відповідно до вказаного рішення за другим спадкоємцем [PERSON] вже визнано право власності на частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 58,00 кв.м, житловою площею 28,20 кв.м та частину господарських будівель та споруд, а саме літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «У», огорожі № 1-№ 2, розташованих в [ADDRESS] ; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,26га., розташовану на території Яковлівської сільської ради по [ADDRESS] , яка зареєстрована за [PERSON] на праві власності відповідно до державного акту на право власності на землю серії ХР -25-98-35935, виданої на підставі рішення виконкому Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області за №125 від 18.06.1996, цільове призначення земельної ділянки обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №296; 1/2 частину земельної ділянки площею 3,72га, розташовану на території Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області, яка зареєстрована за [PERSON] на праві власності відповідно до державного акту на право власності на землю серії ХР 045148, виданого на підставі Розпорядження Харківської райдержадміністрації від 02.12.2002 за №462, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №22. Крім майна вказаного в ухваленому рішенні суду в справі №635/4421/15-ц, померлій [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку(пай) серії ХР №0223541, виданим Харківською районною державною адміністрацією 23.01.1998, належала частка(пай) в умовних кадастрових одиницях, а саме 1,06 ум. кад. га (сіножаті 0,81 ум. кад. га/пасовища 0,25 ум. кад. га). Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] третя особа: Мереф`янська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Щодо зустрічного позову суд зазначає наступне. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 18 квітня 2018 року виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області. Його спадкоємцем є позивачка за зустрічним позовом [PERSON] , його донька, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11 травня 1986 року Бабаївською селищною радою Харківського району. Спадщину після смерті батька прийняла, на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 22.12.2018 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області. Як слідує з рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2015 року по справі №635/4421/15-ц, право власності на частину земельної частки (паю) в умовних кадастрових одиницях, а саме 1,06 ум. кад. га (сіножаті 0,81 ум. кад. га/пасовища 0,25 ум. кад. га) за [PERSON] судом не визнавалось, хоча ця ділянка також входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON] , оскільки право власності на це майно не було зареєстроване за [PERSON] . Відповідно до статті 67\~Закону України "Про нотаріат",\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з частиною 1\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За частиною 1\~статті 5 ЦПК України, \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу у спосіб, передбачений\~ст.16 ЦК України. Зокрема, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.\~392\~ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Враховуючи,\~ту обставину, що рішенням суду визнано право померлого батька [PERSON] на спадщину та визнано право власності за померлим батьком [PERSON] на частину спадкового майна, крім спірної земельної ділянки, який прийняв спадщину, а позивачка [PERSON] за зустрічним позовом є рідною донькою [PERSON] , інші спадкоємці\~першої черги\~за законом\~після його\~смерті відсутні, тому зустрічний позов [PERSON] до\~ [PERSON] третя\~особа:\~Мереф`янська\~міська рада\~про визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування за\~законом на частину частки паю в умовних кадастрових одиницях підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved