Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредитному договору № б/н від 10.01.2013 року, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач умови кредитного договору не виконує, має заборгованість по кредиту у розмірі 272881,35 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати. \~Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 31.07.2025 року відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходили. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав, надав пояснення по суті позову, прохав позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у\~судове засідання\~повторно не\~з`явився,будучи повідомленим у встановлено законом порядку про розгляд справи, причини неявки суду не відомі, правом на подання відзиву відповідач не скористалася. На підставі ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого про час і місце розгляду справи належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно із ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи викладене, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, приходить до наступних висновків. 10.01.2013 року [PERSON] уклав з АТ КБ «Приватбанк» кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви, і цим самим приєднався до Умов та правил надання банківських послуг у редакції, що діяла на дату підписання і була розміщена на вебсайті банківської установи. Підписанням заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку [PERSON] засвідчив свою згоду з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. На підставі анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок і видано кредитну картку на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 220000,00 грн. Після оформлення кредитної картки [PERSON] активував її, користувався й отримував кредитні кошти. Зазначені обставини підтверджено долученою до позовної заяви випискою банківської установи за рахунком відповідача. Відповідна виписка має статус первинного документа відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012року №578/5. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц сформулював правозастосовчі орієнтири, згідно з якими банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі на підтвердження руху коштів на конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами заборгованості за кредитним договором. Під час підписання анкети-заяви відповідач був належним чином поінформований щодо правил кредитування, у тому числі у частині сплати відсотків. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10.03.2013 р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом\~ [PERSON] станом на 11.06.2025 року, [PERSON] має заборгованість у розмірі 272881,35 грн., з яких: 225162,01 грн.\~ - за тілом кредиту; 47719,34 грн. - \~за простроченими відсотками. Отже, як було встановлено в судовому засіданні, оскільки не спростовано сторонами, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №б/н від 10 січня 2013 позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Разом з цим, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконує не належним чином, у зв`язку з чим, станом на станом на 11.06.2025 року, [PERSON] має заборгованість у розмірі 272881,35 грн., з яких: 225162,01 грн.\~ - за тілом кредиту; 47719,34 грн. - \~за простроченими відсотками. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13ЦПКУкраїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, на даний час заборгованість у розмірі 272881,35 гривень не погашена, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ч.1 ст.141ЦПКУкраїни з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 3274,58 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved