Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором в сумі 100465,55 грн, яка складається з наступних складових: заборгованість за кредитом 79794,10 грн; заборгованість за відсотками 19803,58 грн; заборгованість за пенею - 867,87 грн, а також судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач звернувся до позивача щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 16 лютого 2025 року відповідач уклав з банком кредитний договір №АВН0СТ155101739694022773 щодо надання кредиту в розмірі 80000 грн. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 19 червня 2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 100465,55 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою Чечелівського\~районного суду\~міста Дніпра від 30 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 03 вересня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Вважає, що позивач порушує права та законні інтереси відповідача шляхом вимоги сплатити кошти. У відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 18 вересня 2025 року, представник позивача зазначив, що між сторонами було укладено кредитний договір і в даному випадку застосовуються умови кредитного договору. Так, перед отриманням кредиту відповідач був ознайомлений з Паспортом споживчого кредиту. Позовні вимоги просив задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 16 лютого 2025 року відповідач підписав заяву про надання кредиту за послугою «Швидка готівка» №АВН0СТ155101739694022773 у відповідності до умов якої банк надав відповідачу кредит у розмірі 80000 грн строком на 24 місяці зі сплатою процентів у розмірі 75% на рік (а.с.8-9). В заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять договір, а також, що він до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», та з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». До кредитного договору банк додав Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», анкету-заяву від 05 березня 2019 року, виписку по кредиту, меморіальний ордер (а.с.6-7, 11-12). Судом враховується, що підписавши вказану заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту відповідач відповідно до статей\~3,\~627 ЦК України\~добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. З виписки по кредиту та виписки по картці вбачається, що відповідач отримав та використовував кредитні кошти (а.с.12, 57-60). Згідно з наданим банком розрахунком (а.с.11 зворотна сторона), заборгованість відповідача станом на 19 червня 2025 року становить 100465,55 грн, яка складається з: - залишку заборгованості за тілом кредиту у розмірі 73115,07 грн та залишку простроченої заборгованості за тілом кредиту у сумі 6679,03 грн; - залишку заборгованості за відсотками на поточну заборгованість у розмірі 460,55 грн та залишку заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість у розмірі 19343,03 грн; - залишку заборгованості за пенею у розмірі 867,87 грн. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. За вимогами статей\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або\~речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у\~строк\~та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним\~договором\~банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити\~проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за пенею у розмірі 867,87 грн суд зазначає таке. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України). Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина четверта статті 14 ЦК України). Пунктом 15 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України в редакції Закону № 540-ІХ передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення (Закон України від 16 червня 2020 року № 691-ІХ «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19»). Із 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин із подальшим продовженням відповідними постановами Кабінету Міністрів України його строку до 30 червня 2023 року (пункт 1 постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 11\~березня 2020\~року №\~211\~«Про запобігання\~поширенню на\~території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»). Отже, на період дії карантину (з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року) законодавець звільнив позичальника від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення платежів за кредитами (позиками). 24 лютого 2022 року Указом\~Президента України\~№ 64/2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023 і діє до цього часу. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також зазначеним Законом внесені зміни до Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та відповідно до пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Згідно з розрахунком банк просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 100465,55 грн, з яких, зокрема, 867,87 грн - заборгованість за пенею. Нарахування позивачем пені (штрафів) за період після 24 лютого 2022 року не відповідає вимогам законодавства, а тому в цій частині позовні вимоги не можуть бути задоволені, адже з 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 18 Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX позичальники звільняються від відповідальності, та від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені). На підставі викладеного, пеня у розмірі 867,87 грн стягненню не підлягає. З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими лише в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 99597,68 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 73115,07 грн, прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6679,03 грн, заборгованість за відсотками на поточну заборгованість у розмірі 460,55 грн, заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість у розмірі 19343,03 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог з вищезазначених підстав слід відмовити. Доводи відповідача судом до уваги не приймаються, оскільки вони ґрунтуються на довільному тлумаченні діючого законодавства та спростовуються дослідженими матеріалами справи. Крім того, судом враховується, що відповідач посилається на те, що матеріали справи\~не містять\~підтверджень,\~що саме\~цей Витяг\~з Умов\~розумів відповідач\~та ознайомився\~і погодився\~з ними,\~підписуючи анкету-заяву\~про приєднання\~до Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг в\~АТ «АКЦЕНТ-БАНК»,\~в той\~час як\~позивач просить\~стягнути заборгованість\~за кредитним\~договором №АВН0СТ155101739694022773\~від 16\~лютого 2025\~року,\~який містить\~умови щодо\~нарахування відсотків\~за користування\~кредитними коштами. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку суми заборгованості відповідачем суду не надано, відповідач своїми процесуальними правами розпорядився на власний розсуд та жодних клопотань з даного приводу суду не заявляв. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2401,47 грн (2422,40*99597,68/100465,55).

Outcome: partial