Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Заявниця подала до суду дану заяву, в якій просить встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] посвідченого 17 липня 1990 року Другою Житомирською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2968. Заява мотивована тим, що вона 17.07.1990 купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS] ). Оскільки дана квартира була придбана гр. [PERSON] в будинку державного фонду, що підлягав продажу громадянам Богунського району м.Житомира, то у документах зазначено, що заявниця купила 10/1000 (десять тисячних) частин житлового будинку. Даний договір посвідчений Другою Житомирською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 2-2968. При зверненні до Державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про проведення реєстраційних дій мені було відмовлено в проведенні реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] з посиланням на те, що в договорі замість прізвища « [PERSON] » зазначено прізвище « [PERSON] ». Вважає, що причина неправильного написання мого прізвища у одну літеру виникла у зв`язку із неправильним переведенням її прізвища з російської на українську мову, а зазначення у договорі купівлі-продажу замість квартири [ADDRESS] , що вона придбала згідно договору, 10/1000 (десять тисячних) частин житлового будинку, є наслідком допущеної помилки через невірне тлумачення нотаріусом чинного на той час законодавства про приватизацію державного житлового фонду. З метою надання їй можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме, квартирою [ADDRESS] , існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу 10/1000 (десяти тисячних) частин житлового будинку [ADDRESS] належить [PERSON] та що вказана в ньому 10/1000 (десяти тисячна) частина житлового будинку є квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Богунський районний суд м. Житомира від 22.09.2025 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, визначено дату, час та місце проведення судового засідання. У судове засідання [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала. У судове засідання заінтересована особа не з`явився. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України. За нормою ч. 3\~ст. 294 ЦПК України\~справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з ч. 1\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Як встановлено, згідно копії паспорта громадянина України серія [NUMBER] виданого 17.07.2022 Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області, картки фізичної особи платника податків, заявниця в них значиться як [PERSON] , [INFO] . 17.07.1990 між [PERSON] (проживача в [ADDRESS] ) та [PERSON] (проживача в [ADDRESS] ) укладено договір купівлі-продажу 10/1000 частин жилого будинку, що належить [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , посвідчений 12.06.1990 Другою житомирською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в ресєтрі № [NUMBER] . Рішенням виконавчого комітету Богунської районної Ради народних депутатів № 46 від 21.02.1990 Про затвердження списку квартир в будинках державного фонду, що підлягають продажу громадянам району, що стало підставою для продажу [PERSON] , а, у подальшому, укладення зі [PERSON] договору купівлі-продажу, вказана квартира [ADDRESS] . 11.11.2024 Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] на ім`я « [PERSON] ». 11.11.2024 Довідкою Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради № 7594 про технічні показники об`єкту, видано [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , в тому, що за навними даними, які знаходяться в Комунальному підприємстві «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, об`єкту нерухомого майна розташованого за адресою: [ADDRESS] присвоєно інвентаризаційний номер № 9533. При проведенні поточної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, а саме квартири, станом на 11.11.2024 року, встановлено, що загальна площа квартири складає 44,37 кв.м, в тому числі житлова площа 29,80 кв.м. 11.11.2024\~Довідкою Комунального\~підприємства «Житомирське\~обласне міжміське\~бюро технічної\~інвентаризації» Житомирської\~обласної ради\~№ 7595\~про наявність\~(відсутність)\~зареєстрованого майна,\~яка видана\~ [PERSON] ,\~яка проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~в тому,\~що згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 9533 до моменту внесення даних в електронну базу - Реєстр прав власності на нерухоме майно (2003 рік) за адресою: [ADDRESS] , право власності на нерухоме майно, а саме 10/1000 ід. частин житлового будинку, що складає квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за громадянкою: [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 17,07.1990 Другою житомирською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-2968. Згідно копії паспорта громадянина України серія [NUMBER] , на 11-й сторінці зроблено відмітку про те, що з 15.09.1990 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Житомирської міської ради Русецького І.В. від 09.12.2024 № №76509411, [PERSON] відмовлено в проведенні реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] з посиланням на те, що в договорі замість прізвища « [PERSON] » зазначено прізвище « [PERSON] ». Крім того, подані на реєстрацію документи не дають змоги встановити тип закінченого будівництвом об`єкта, що підлягає державній реєстрації, оскільки, згідно поданого технічного паспорта ТІ01:6148-8377-5440-6327 отриманого з ЄДЕССБ, об`єктом інвентаризації є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а у договорі купівлі-продажу вказано, що я придбала 10/1000(десять тисячних) частин жилого будинку в [ADDRESS] . Наявні у матеріалах справи та безпосередньо досліджені судом докази узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності, і є достатніми для висновку, що [PERSON] та [PERSON] , є однією і тією ж особою, що, у свою чергу, дає обґрунтовані підстави для встановлення факту\~належності\~ [PERSON] правовстановлюючих документів договору купівлі-продажу від 17.07.1990 посвідченого Другою Житомирською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2968. Згідно п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст. 256 ЦПК(в редакції до 15.12.2017 року) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Наявні у матеріалах справи та безпосередньо досліджені судом докази узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності, і є достатніми для висновку, що [PERSON] та [PERSON] , є однією і тією ж особою, що, у свою чергу, дає обґрунтовані підстави для встановлення факту\~належності\~ [PERSON] правовстановлюючих документів договору купівлі-продажу від 17.07.1990 посвідченого Другою Житомирською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2968. Оскільки невідповідність в написанні прізвища в Договорі купівлі-продажу від 17.07.1990 перешкоджає реалізації заявниці права на розпорядження майном, власницею якого вона є, тому суд дійшов висновку, що вимоги заявлені про встановлення належності правовстановлюючого документа, є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved