Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на своє утримання, як дружину з якою проживає дитина до трьох років у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення трьох років дочкою [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 14.02.2018 року перебуває у зареєстрованому з відповідачем шлюбі. Під час подружнього життя народилося троє дітей, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Спільне життя у сторін не склалося і сторони проживають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена у відповідності до ст. ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з`явилася в судове засідання. Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому Сарненським районним відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області шлюбі з 14.02.2018, актовий запис №23. Відповідно до свідоцтв про народження: серії [NUMBER] від 15.11.2018 року; серії [NUMBER] від 04.11.2020 року; серії [NUMBER] від 10.05.2023 року; сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З наведених норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обов`язки батьків і дітей випливає, що відповідач зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття шляхом сплати аліментів на їх утримання у розмірі, визначеному судом. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує вимоги ч.1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя та дійшов висновку про доцільність стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Частиною 2 ст.84 Сімейного кодексу України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до положень ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що [PERSON] , як дружина, з якою проживає дитина до трьох років, має право на утримання від чоловіка, який може надавати матеріальну допомогу позивачу та визначає розмір утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] трьох років, а саме до [INFO] . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі ст. 180- 183 , 184 СК України ,

Outcome: partial