Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», від імені якого діє представник, пред`явило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 16.12.2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1/4030936, умовами якого передбачено, що кредитор надає позичальнику кредит у сумі 30000 грн. строком на 72 місяці зі сплатою процентів 15% річних. АТ «Креді Агріколь Банк» належним чином виконав свої зобов`язання, однак [PERSON] всупереч умовам договору не виконував його умови у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 38099,55 грн. 29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» було укладено договір №4-2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 38099,55 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 серпня 2025 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не з`явився, надав в провадження суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, поштові відправлення, направлені за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою відповідача, повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси відповідач суду не повідомив, тому, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Відповідач клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд постановив про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, 16.12.2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1/4030936 (а.с.6 з/б), умовами якого передбачено, що [PERSON] надається кредит у розмірі 30000 грн. строком на 72 місяці з 16.12.2020 року до 15.12.2026 року з процентною ставкою 15% річних. Комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості складає 2,85% у місяць від суми кредиту. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Окрім того, 15.12.2020 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, який містив аналогічні умови, які були передбачені вищевказаним кредитним договором (а.с.12-13). Надання первинним кредитором кредитних коштів у розмірі 30000 грн., а також періодичне погашення [PERSON] кредитної заборгованості підтверджується меморіальним ордером №34417595-1 від 16.12.2020 року та випискою по рахунку [PERSON] за період з 16.12.2020 року по 15.09.2023 року (а.с.16, 17-27). Таким чином, банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, а відповідач своїх зобов`язань не виконував у зв`язку з чим відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості у [PERSON] виникла заборгованість у сумі 38099,55 грн., яка складається з 23071,51 грн. заборгованість за основним боргом, 3913,04 грн. заборгованість за відсотками, 11115,00 грн. заборгованість за комісією (а.с.11). 29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір про відступлення права вимоги №4-2023, відповідно до якого АТ «Креді Агріколь Банк» відступило ТОВ «Глобал Спліт» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.42-45). Згідно з додатком №1 до договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023 року Реєстру праву вимог №1 відступлено право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1/4030936 від 16.12.2020 року у сумі 38099,55 грн. (а.с.51-84). 30.04.2025 року позивачем було направлено [PERSON] досудову вимогу із повідомленням про звернення до суду в разі непогашення відповідачем добровільно заборгованості (а.с.41). Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем доведено право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №1/4030936 від 16.12.2020 року. Згідно зі ст.1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.599\~ЦК\~України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з приписами ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як передбачено ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором №1/4030936 від 16.12.2020 року, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 26984,55 грн., а саме: 23071,51 грн. заборгованість по тілу кредиту та 3913,04 грн. заборгованість по процентам. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача комісії за обслуговування\~кредиту у розмірі 11115,00 грн.\~суд зазначає наступне. Згідно з абзацом третім частини четвертої\~статті 11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»\~(у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у\~Законі України\~«Про захист\~прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої\~статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої\~статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України\~«Про споживче\~кредитування»\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Як було вже встановлено судом, пунктом 1.3.2 кредитного договору №1/4030936 від 16.12.2020 року визначено, що комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,85 % у місяць від суми кредиту. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом, за умовами їх надання один раз на місяць, повинні надаватись безоплатно, водночас позивачем не надано доказів, що такі послуги надавались відповідачу частіше одного разу на місяць, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial