Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2023 року у справі №944/4904/23, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Яворівського районного суду Львівської області було розірвано. Від даного шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з нею. Відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 17 липня 2012 року присуджено до стягнення із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У 2023 року вона звернулась з позовом до Яворівського районного суду про збільшення розміру аліментів. Рішенням Яворівського районного суду у справі 944/4904/23 від 03.10.2023 року позов було задоволено, вирішено збільшити розмір стягуваних аліментів, на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 17 липня 2012 року шляхом стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3610 (три тисячі шістсот десять) гривень 00 копійок, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що після винесення рішення судом змінився її сімейний стан, вона одружилась. Крім цього, прожитковий мінімум на дитину у 2023 році становив 2833 грн., а у 2024 та у 2025 році зріс до 3196 грн. У зв?язку з інфляційними процесами в державі зросли ціни на харчові та промислові продукти, одяг, взуття, ліки, тощо, а дитина підростає та потребує у зв`язку з цим значно більших витрат на її утримання, тому вона звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 30 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, однак подала заяву у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судової повістки рекомендованим листом про вручення поштового відправлення, а також шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційному сайті Яворівського районного суду Львівської області. Також про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та їх представників. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою учасників. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 24 листопада 2025 року, є дата складення повного судового рішення 28 листопада 2025 року. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не з`явився, не повідомив причини неявки, не подав відзиву, а також позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 листопада 2009 року народження, виданим Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.10.2011 року рішенням Яворівського районного суду Львівської області. Згідно з Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що 08 березня 2025 року здійснено відповідний актовий запис №360. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 03.10.2023 року вирішено збільшити розмір стягуваних аліментів на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 17 липня 2012 року та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , у розмірі 3610,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою про отримання аліментів №42429 від 01 липня 2025 року, виданої Начальником Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хомином Володимиром, [PERSON] дісно отримувала аліменти від [PERSON] на отримання доньки [PERSON] , за період з 01.01.2025 по 30.06.2025. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто зазначена норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів здійснюється шляхом зміни способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позову, заявленого із таких підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, які врегульовують обов`язки батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Крім цього, Львівський Апеляційний суд у свої постанові від 16 травня 2025 року у справі № 944/4371/24, зазначив, що аналіз змісту законодавства яке регулює порядок визначення розміру аліментів свідчить про те, що законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі; по-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини. В свою чергу, відповідач [PERSON] не надав будь-яких пояснень та доказів, які свідчили про безпідставність чи необґрунтованість позовних вимог [PERSON] . За наведених обставин, позов про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) батька, підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Отже, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved