Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У липні 2024 року заступник керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Магера Віталій Васильович звернувся до суду в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Павлоградської міської ради з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне некомерційне підприємство «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради, про відшкодування витрат, понесених закладом охорони на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, в якому просив стягнути з відповідача на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] у розмірі 33\~471,19 грн; а також на користь держави в особі Павлоградської міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] у розмірі 2\~249,03 грн. Позиція позивача В обґрунтування позову прокурор зазначив, що ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2024 року звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим. На підставі ст. 46 КК України, кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за №12023041370002078 від 23.11.2023, за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрито. З інформації КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради № 1048 від 11.07.2024 вбачається потерпілий від кримінального правопорушення [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні з 23.11.2023 по 14.12.2023 у травматологічному відділенні цього закладу за рахунок фінансування видатків з бюджету Національної служби здоров`я України, та витрати на лікування потерпілого становили загалом 33\~471,19 грн, у тому числі: заробітна плата 24\~525,78 грн; нарахування на оплату праці 5\~305,36 грн; медикаменти та перев`язувальні матеріали 3\~286,77 грн; продукти харчування 353,28. Крім того, із вищезазначеної інформації також вбачається, що за рахунок фінансування видатків з бюджету Павлоградської міської територіальної громади у період лікування потерпілого [PERSON] (21 ліжко/день) витрати на оплату комунальних послуг становили загалом 2\~249,03 грн, у тому числі: 1052,48 грн плата теплопостачання; 139,93 грн оплата водопостачання та водовідведення; 1034,16 грн оплата електроенергії, 22,46 грн оплата інших енергоносіїв та інших комунальних послуг. Національній службі здоров`я України, Павлоградській міській раді зазначені витрати відповідачем не відшкодовані, так як зазначені юридичні особи з відповідними позовами до відповідача [PERSON] не звертались до суду. Тому, в порядку визначеного законом, з метою захисту прав та інтересів зазначених осіб звернувся прокурор. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2024 року відкрито провадження у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву У судове засідання прокурор Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, представники Національної служби здоров`я України, Павлоградської міської ради не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відомостей про неможливість з`явитися у судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Фактичні обставини, встановлені судом Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2024 клопотання потерпілого [PERSON] про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого [PERSON] у зв`язку з примиренням потерпілого та обвинуваченого було задоволено. Звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим. На підставі ст.46 КК України, кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за №12023041370002078 від 23.11.2023 року, за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрито. З інформації КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради № 1048 від 11.07.2024 вбачається потерпілий від кримінального правопорушення [PERSON] , [INFO] перебував на стаціонарному лікуванні з 23.11.2023 по 14.12.2023 у травматологічному відділенні цього закладу за рахунок фінансування видатків з бюджету Національної служби здоров`я України, та витрати на лікування потерпілого становили загалом 33\~471,19 грн, у тому числі: заробітна плата 24\~525,78 грн; нарахування на оплату праці 5\~305,36 грн; медикаменти та перев`язувальні матеріали 3\~286,77 грн; продукти харчування 353,28. Крім того, із вищезазначеної інформації також вбачається, що за рахунок фінансування видатків з бюджету Павлоградської міської територіальної громади у період лікування потерпілого [PERSON] (21 ліжко/день) витрати на оплату комунальних послуг становили загалом 2\~249,03 грн, у тому числі: 1052,48 грн плата теплопостачання; 139,93 грн оплата водопостачання та водовідведення; 1034,16 грн оплата електроенергії, 22,46 грн оплата інших енергоносіїв та інших комунальних послуг. Як вбачається з позову Національній службі здоров`я України, Павлоградській міській раді зазначені витрати відповідачем не відшкодовані, так як зазначені юридичні особи з відповідними позовами до відповідача [PERSON] не звертались до суду. Тому, в порядку визначеного законом, з метою захисту прав та інтересів зазначених осіб звернувся прокурор. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про прокуратуру»\~прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені\~Конституцією України\~функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. Пунктом 2 частини першої\~статті 2 Закону України «Про прокуратуру»\~визначено, що на прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12\~розділу III ЦПК України. Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини (чч.1,3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). Вказаним приписам кореспондують відповідні приписи\~ЦПК України, зокрема у частині четвертій\~статті 56 цього Кодексу\~визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1191\~ЦПК\~держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Згідно з ч. 1\~ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення. Згідно з ч. 3 вказаної статті, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993\~сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Приймаючи до уваги те, що між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого на лікуванні в медичному закладі є причинний зв`язок, що доведено належними та допустимими доказами, відтак суд вважає, що є достатні правові підстави для відшкодування витрат з відповідача на стаціонарне лікування потерпілого в медичному закладі. З урахуванням встановлених по справі обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Розподіл судових витрат Як передбачено ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору, отже, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі, а саме, судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн.

Outcome: approved