Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

\~ \~Мороз Л.О., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить: визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк у один місяць з дня вступу рішення в законну силу для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Спадкодавиця склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Сумської області Совою С.М. 23.11.2016 року, зареєстрований в реєстрі за №513, в якому: належну їй частку домоволодіння і частку земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] заповідала позивачу [PERSON] , та належну їй квартиру [ADDRESS] заповідала відповідачці. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить, зокрема, квартира під [ADDRESS] , яка належала спадкодавиці на підставі договору дарування квартири, та земельна ділянка, площею 0,0581 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до довідки № 04-20/27-11, виданої управлінням адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області 18.09.2023 року [PERSON] на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У зазначеному помешканні разом з померлою на момент смерті ніхто зареєстрований не був. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Таким чином, спадщина після смерті [PERSON] на даний час ніким із спадкоємців не прийнята. Проте, позивач не може нотаріально оформити спадщину після смерті [PERSON] , оскільки в установлений законодавством України термін не подав заяву про прийняття спадщини ні за законом, ні за заповітом. [PERSON] вчасно не прийняв спадщину через поважні обставини, що об`єктивно унеможливили вчинення відповідних дій: 24.02.2022 року розпочалася військова агресія рф проти України, яка триває до цього часу, а позивач з 21.04.2022 року і до цього часу проходить військову службу по захисту Батьківщини відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року. Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року по справі відкрито провадження, за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання на 16.10.2025 року. 16 жовтня 2025 року розгляд справи було відкладено в зв`язку неповідомленням відповідача про час та місце судового засідання. Ухвалою суду від 29.10.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 18.11.2025 року. 18.11.2025 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача залучено до участі у цивільній справі у якості співвідповідача Роменську міську раду Сумської області, в зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 02.12.2025 року. Представник позивача в заяві до суду просила позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи без її присутності та присутності позивача. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій вона повністю визнала позов, просить його задовольнити та провести розгляд справи без її участі. Представник відповідача Роменської міської ради надав суду клопотання, в якому просить суд розглянути справу за наданими позивачем доказами у відповідності до закону, та за відсутності представника Роменської міської ради. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 24.09.2022 року (а. с. 4 зворот). [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Сумської області Совою С.М. 23.11.2016 року, зареєстрований в реєстрі за №513, в якому: належну їй частку домоволодіння і частку земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] заповідала позивачу [PERSON] , та належну їй квартиру [ADDRESS] заповідала [PERSON] (а. с. 6). Дана обставина також підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 82710590 від 30.09.2025 року, виданим приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Білашенко Л.В. (а. с. 5). Факт зміни прізвища відповідачки [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується випискою, що засвідчує запис про шлюб (№226) від 20 квітня 2024 року у Литві, м. Каунас (а. с. 10 зворот, 55). Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 05.07.2024 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 34). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить, зокрема, квартира під [ADDRESS] , яка належала спадкодавиці на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Ганзею О.Б. 19.02.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 661, та земельна ділянка, площею 0,0581 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №381646, від 01.06.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010962200560 (а. с. 8, 9, 11). Відповідно до довідки № 04-20/27-11, виданої управлінням адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області 18.09.2023 року [PERSON] на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У зазначеному помешканні разом з померлою на момент смерті ніхто зареєстрований не був (а. с. 7 зворот). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру №82710583 від 30.09.2025 року, виданим приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Білашенко Л.В. (а. с. 5 зворот). [PERSON] з 21.04.2022 року і до цього часу проходить військову службу по захисту Батьківщини відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року, що підтверджується відмітками у його військовому квитку серії [NUMBER] (а. с. 12-14). Відповідно до статей\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях; 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя\~статті 1272 ЦК України). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Таким чином, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (див. постанови Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17). Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.\~Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою (див. пункти 53 - 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24)). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже,\~строки на подання заяви про прийняття спадщини не визнаються преклюзивними, можуть бути поновлені з дотриманням правил частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні\~(див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року в справі № 756/957/18). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18), зроблено висновок, що «за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя\~статті 1272 ЦК України).\~Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину.\~За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини». У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 607/13549/21 (провадження № 61-562св23) зазначено, що «суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, провадження № 61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19, провадження № 61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18, провадження № 61-13558св19. Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною. Як встановлено судом з часу смерті матері позивача [PERSON] ( [INFO] ) до моменту звернення позивача до суду (30.09.2025 р.) минуло три роки. Позивачем не надано суду належних доказів неможливості звернення в межах встановлено строку з заявою про прийняття спадщини. Посилання позивача як на поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини - несення ним військової служби в військові частині [NUMBER] з 21.04.2022 р. по 04.10.2022 р., військові частині [NUMBER] з 05.10.2022р. по теперішній час, судом не визнається як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки останнім ненаведено об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчасного подання відповідної заяви про прийняття спадщини, зокрема знаходження військової частини, в якій він проходить службу, на територіях, наближених до поля зіткнення з ворогом, відсутність в нього вихідних, відпусток під час яких він мав можливість звернутися з заявою про прийняття спадщини, та відсутність поштового сполучення. За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у визначенні [PERSON] додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Враховучи положення ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed