Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. У серпні 2025 року позивач - Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі - АТ «ТАСКОМБАНК») звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 6215096324 від 30.11.2020 року (далі - кредитний договір). В обґрунтування вимог зазначав, що 30.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та відповідач уклали кредитний договір. Того ж дня кредитодавець виконав умови договору, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 38549,00 грн. Надалі, право вимоги за договором позики набув позивач на підставі Договору про відступлення права вимоги між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК». Внаслідок невиконання вимог указаного вище кредитного договору відповідачем, утворилась заборгованість, яка становить 63402,55 грн, а саме за основним боргом - 37952,59 грн, за річними відсотками - 7,62 грн, за щомісячними відсотками - 25442,34 грн . Оскільки відповідач у добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, пам`ятка про права та обов`язки надсилалась судом 05.09.2025 за його зареєстрованим місцем проживання (а.с. 98), що відповідає місцю проживання, вказаному в позовній заяві та витязі з Єдиного державного демографічного реєстру. Поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою відділення АТ «Укрпошта», що адресат відсутній за цією адресою, при цьому відправлення, надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача згідно з п. 4 ч.8\~ст. 128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. 2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до суду 22.08.2025. Ухвалою суду\~від 27.08.2025\~у справі\~відкрито спрощене\~позовне провадження\~і постановлено\~справу розглядати\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами\~відповідно до\~ч.\~5\~ст.\~279\~ЦПК України.\~ Згідно зі ст. 280 ЦПК України за згодою позивача, суд проводить заочний розгляд справи. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідачу направлено засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 3.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 30.11.2020 ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 6215096324 (а.с. 50). Договір підписаний сторонами, що підтверджується особистим підписом відповідача. У пункті 1.1 Кредитного договору сторони погодили, що кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до пункту 1.2 Кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: сума кредиту становить 38549,00 грн, а строк, на який надається кредит, становить 24 місяці . Згідно з пунктом 1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 5096324, який є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до пункту 2.1 Кредитного договору всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (редакція від 04.05.2020), які розміщені на офіційному вебсайті кредитодавця, з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких приєднується, підписавши цей договір. У розділі 4 Паспорту споживчого кредиту (а.с. 57-58) визначено основні умови кредитування, зокрема тип кредиту вказано як кредит, сума кредиту становить 38549,00 грн, строк надання кредиту складає 24 місяці, метою отримання коштів є будь-які законні цілі, а спосіб надання визначено безготівковим шляхом протягом 3 банківських днів .У розділі 5 наведено інформацію щодо вартості кредиту, де початкова процентна ставка при наданні становить 3,00 відсотків або 750,00 грн від суми кредиту, щомісячні проценти встановлені у розмірі 3,00 відсотків, а річні проценти становлять 0,01 відсоток від суми боргу.Загальні витрати за кредитом складають 28509,69 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк становить 66308,69 грн, а реальна річна процентна ставка дорівнює 72,21 відсотків річних. У розділі 6 Паспорту споживчого кредиту сторони погодили графік платежів, який визначає порядок повернення кредиту, кількість, розмір та періодичність внесення коштів. Графіком передбачено здійснення 24 щомісячних платежів, починаючи з 05.01.2021 по 01.12.2022. Сторонами визначено фіксований розмір регулярного щомісячного платежу, який включає в себе погашення частини тіла кредиту, сплату щомісячних процентів та сплату річних процентів. У графіку зафіксовано, що загальна орієнтовна вартість кредиту за весь строк користування становить 66308,69 грн. Судом встановлено, що із вказаної загальної суми зобов`язання 38549,00 грн складає тіло кредиту (сума кредиту), 27755,28 грн - сукупна сума щомісячних відсотків, а 4,41 грн - сукупна сума річних процентів. Відповідач ідентифікований позивачем на підставі паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 29.04.2014 Богунським РВ в м. Житомирі УДМС України в Житомирській області (а.с. 59-61). Факт отримання коштів та користування кредитом підтверджується наданою позивачем випискою по особовим рахункам клієнта [PERSON] за період дії кредитного договору (а.с. 30-46). Згідно з даними особового рахунку, здійснено оприбуткування тіла кредиту в сумі 38549,00 грн, що кореспондується з умовами кредитного договору №6215096324. Аналіз руху коштів за вказаною випискою свідчить про те, що після отримання кредитних коштів відповідач розпочав виконання зобов`язань за договором, здійснюючи часткове погашення заборгованості. Зокрема, випискою зафіксовано надходження коштів на погашення боргу, що підтверджує факт визнання відповідачем кредитних зобов`язань. Крім того, виписка відображає, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань відбувалося перенесення сум несплаченого вчасно кредиту на рахунки простроченої заборгованості. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №6215096324 (а.с. 26-29), станом на 12.05.2025 загальна сума невиконаних грошових зобов`язань відповідача становить 63402,55 грн. Зазначена сума складається з трьох основних компонентів, а саме: залишку простроченої заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) у сумі 37952,59 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими щомісячними відсотками за користування кредитом у сумі 25442,34 грн, а також заборгованості за фіксованими річними відсотками у сумі 7,62 грн. Матеріалами справи підтверджено, що відбулася заміна кредитора у зобов`язанні на підставі Договору факторингу №171221 від 17.12.2021 (а.с. 15-25), за умовами якого первісний кредитор ТОВ «ФК «ЦФР» відступив, а АТ «ТАСКОМБАНК» набуло права вимоги до позичальників, зокрема до відповідача, що підтверджується Реєстром права вимоги (а.с. 53-54). Факт оплати АТ «ТАСКОМБАНК» первісному кредитору за цим договором підтверджується меморіальним ордером від 17.12.2021 № 833437008 (а.с. 72). Позивачем направлялась на адресу відповідача вимога про повернення кредиту у зв`язку з порушенням умов договору, яка залишена без реагування (а.с. 11, 13). 4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд. Згідно з п. 1 ч. 2\~ ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 599 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. ст. 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.\~512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 30.11.2020 ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідач [PERSON] досягли згоди з усіх істотних умов договору, що підтверджується укладенням Кредитного договору № 6215096324 у письмовій формі. Договір скріплений особистим підписом відповідача, що свідчить про його вільне волевиявлення та ознайомлення з усіма умовами. У пункті 2.2 Кредитного договору сторони чітко встановили, що цей Договір, Паспорт кредиту № 5096324 та Умови отримання фінансових кредитів складають єдиний кредитний договір, і позичальник підписанням цього документу підтвердив отримання свого примірника. Зі змісту договору вбачається, що сторони погодили предмет договору (надання коштів у позику), суму кредиту в розмірі 38549,00 грн, строк кредитування - 24 місяці, а також порядок повернення коштів та сплати відсотків, що відображено у графіку платежів. На підтвердження того, що стороною правочину виступав саме відповідач, у матеріалах справи наявна копія паспорта громадянина України серії [NUMBER] на ім`я відповідача, надана ним кредитодавцю під час підписання угоди для ідентифікації особи . Крім того, реальність укладеного договору підтверджується фактом виконання кредитодавцем свого обов`язку з передачі коштів, що зафіксовано у виписці по особовому рахунку, а також діями самого відповідача, який визнав правочин, розпочавши його виконання та здійснюючи часткові платежі на погашення заборгованості. Зміна кредитора є законною, оскільки вона відбулася відповідно до ст. 512 та ст. 514 ЦК України, які передбачають можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Суд здійснив детальну перевірку наданого позивачем розрахунку заборгованості на предмет його відповідності умовам укладеного Кредитного договору № 6215096324 та Паспорта споживчого кредиту № 5096324, який є його невід`ємною частиною. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21). У вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, оскільки вони підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Суд касаційної інстанції зазначив, що аналіз норм Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України дає підстави стверджувати, що виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, якщо вони оцінені судом у сукупності з іншими доказами та не спростовані розрахунком відповідача. У цій справі надана позивачем виписка по особовому рахунку повністю узгоджується з цією правовою позицією, підтверджує факт надання коштів та наявність заборгованості, а відповідачкою не надано жодних доказів, які б спростовували відображені у виписці операції. В частині перевірки заборгованості за основним боргом судом встановлено, що згідно з п. 1.2 Кредитного договору та Розділом 4 Паспорта споживчого кредиту відповідач отримав кредитні кошти в сумі 38549,00 грн. Аналіз наданого розрахунку та виписки по рахунку свідчить, що протягом дії договору позичальник сплатив у рахунок погашення саме тіла кредиту кошти в сумі 596,41 грн, внаслідок чого залишок непогашеної суми основного боргу склав 37952,59 грн. Щодо нарахування відсотків суд встановив, що у розділі 5 Паспорта споживчого кредиту сторони погодили сплату щомісячних процентів за користування коштами у фіксованому розмірі 3,00 % від початкової суми кредиту, а не від залишку заборгованості. З огляду на вказану умову договору, розрахунковий розмір щомісячного платежу за відсотками становить 1156,47 грн (38549,00 грн сума кредиту х 3,00 % = 1156,47 грн), що також підтверджується графіком платежів, наявним у матеріалах справи. Позивачем заявлено до стягнення заборгованість за щомісячними відсотками у сумі 25442,34 грн, що відповідає періоду користування коштами та не перевищує загальну планову суму відсотків, передбачену графіком (27755,28 грн), тому суд вважає цю вимогу обґрунтованою. Також судом перевірено нарахування річних відсотків, оскільки розділом 5 Паспорту споживчого кредиту встановлено річну відсоткову ставку у розмірі 0,01 % від суми фактичного залишку заборгованості за договором. Заявлена до стягнення сума річних відсотків у розмірі 7,62 грн є накопиченою заборгованістю за весь період користування кредитом та є вірною, враховуючи розмір ставки та залишку боргу. Таким чином, суд доходить висновку, що заявлена до стягнення загальна сума заборгованості - 63402,55 грн є арифметично доведеною, оскільки вона складається з суми основного боргу 37952,59 грн, заборгованості за щомісячними відсотками - 25442,34 грн та заборгованості за річними відсотками - 7,62 грн. Відповідач не надав суду доказів погашення боргу у більшому розмірі або власного розрахунку, який би спростовував правильність нарахувань позивача, тому суд визнає розрахунок банку вірним та таким, що відповідає умовам договору. Зважаючи на вищевикладене, позивач має право вимагати від відповідача повернення боргу. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 5. Розподіл судових витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог на 100%, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в повному обсязі в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved