Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

03 жовтня 2025 року до Запорізького районного суду Запорізької області з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю надійшов позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.11.2021 між позивачем ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» та [PERSON] (власник транспортного засобу) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № НT/ДЦВ/ДМС/НВ/Е-0000911-ЗД, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «MINI COOPER», p/н [NUMBER] . Зазначає, що 18 листопада 2021 року о 20 год. 45 хв., біля будинку № 58, розташованого по вул. Українська відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ-DAEWOO NUBIRA», р/н [NUMBER] , в стані алкогольного сп?яніння, під час руху заднім ходом, не переконалась що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснила наїзд на автомобіль «MINI COOPER» р/н [NUMBER] , внаслідок чого було пошкоджено застрахований транспортний засіб. Відповідно до страхового акту № G-15349-1 позивач визнав дорожньо-транспортну пригод, страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 46318,43 грн. Виконуючи свої\~зобов`язання за\~договором страхування,\~ТДВ «СК\~«Гардіан» виплатило\~суму страхового\~відшкодування у\~розмірі 46318,43\~грн.,\~в зв`язку з чим, на думку позивача, до страховика перейшло право вимоги відшкодування шкоди заподіяної винною особою у вказаному вище розмірі. Зазначає, що позивач неодноразово звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, із претензією про відшкодування збитків. Так як відповідач не сплатила у повному обсязі завдані збитки, позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 46318,43 грн. шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, витрати зі сплати судового збору у сумі 3028,00 грн. та 2000,00 грн. витрат на правничу (правову) допомогу. 07.10.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07.11.2025 об 11 год. 00 хв. 07.11.2025 розгляд справи відкладено на 02.12.2025 о 14 год. 30 хв. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача ТДВ «СК «Гардіан» у судове засідання не з`явилася у позові просила розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, заперечень проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не висловила. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала, своїми процесуальними правами скористалась на власний розсуд. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15.11.2021 між позивачем ТДВ «СК «Гардіан» та [PERSON] було укладено комплексний договір добровільного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, медичного страхування від нещасних випадків № НT/ДЦВ/ДМС/НВ/Е-0000911-ЗД, відповідно до умов якого: застрахований транспортний засіб - «MINI COOPER», p/н [NUMBER] , за програмою КАСКО передбачено наступні страхові ризики: ДТП з вини водія транспортного засобу, ДТП без вини водія транспортного засобу, незаконне заволодіння транспортним засобом, строк дії договору з 15.11.2021 по 15.11.2022. (а.с. 12). Отже, відповідно до умов зазначеного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «MINI COOPER», p/н [NUMBER] в межах суми страхової виплати визначеної договором. Заявою від 19.11.2021 страхувальник [PERSON] повідомила страховика ТДВ «СК «Гардіан» про подію, що має ознаки страхової де зазначила, що 18.11.2021 в м.\~Запоріжжі по вул. Українська, 58 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу, а саме: зазначила, що автомобіль який зупинився попереду почав рух заднім ходом та зіткнувся з передньою частиною застрахованого транспортного засобу та просила виплатити страхове відшкодування на картковий рахунок відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 13). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до частини шостої\~статті 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О. від 22.12.2021 по справі № 331/6659/21, яка набрала законної сили 05.01.2022 встановлено, що 18\~листопада 2021\~року о\~20\~год.\~45\~хв.,\~біля будинку\~№ 58,\~розташованого по\~вул.\~Українська,\~водій [PERSON] ,\~керувала автомобілем\~«ЗАЗ-DAEWOO\~NUBIRA»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~під час\~руху заднім\~ходом,\~не переконалась\~що це\~буде безпечно\~та не\~створить перешкоди\~іншим учасникам\~дорожнього руху,\~внаслідок чого\~здійснила наїзд\~на автомобіль\~«MINI\~COOPER»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~під керування\~ [PERSON] ,\~від чого\~автомобілі отримали\~механічні пошкодження,\~чим завдано\~матеріальних збитків,\~потерпілих немає,відповідача [PERSON] визнано винною у скоєнні ДТП, що мало місце 18.11.2021 та накладено адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП\~у вигляді штрафу в розмірі 850,00грн. (а.с. 15). Таким чином, факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди та вина відповідача [PERSON] у завданні матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну транспортному засобу марки «MINI COOPER», д.н.з. [NUMBER] , встановлені та є доведеними. За приписами частин 1, 2 статті 1166 ЦК України\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе \~особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки\~особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга\~статті 1187 ЦК України). Отже з системного аналізу статей 1166, 1187 ЦК України вбачається, що\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи,\~а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) особа яка завдала шкоди звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч.2\~ ст. 1167 ЦК України). З підстав зазначених вище, відповідачем [PERSON] не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами, що шкода завдана майну [PERSON] відбулась внаслідок непереборної сили або умислу водія автомобіля марки «MINICOOPER», р.н. [NUMBER] . Відповідно до наявної в матеріалах справи копії висновку про вартість майна № 02-D/10/49/2021-11-30 від 30.11.2021 розмір матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, заподіяного власнику майна MINICOOPER, р.н. [NUMBER] внаслідок його пошкодження станом на 30.11.2021 складає 55185,52 грн. з урахуванням ПДВ (а.с.\~25-30). На виконання умов договору добровільного страхування № НT/ДЦВ/ДМС/НВ/Е-0000911-ЗД від 15.11.2021 на підставі страхового акту № G-15349-1 (а.с. 31) позивач ТДВ «СК «Гардіан» здійснив виплату суми страхового відшкодування на картковий рахунок [PERSON] у розмірі 46318,43 грн., що підтверджується платіжним дорученням №\~27437 від 08.12.2021 (а.с. 32) На момент дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 18.11.2021 відповідач [PERSON] не забезпечила керований нею транспортний засіб марки «ЗАЗ-DAEWOO\~NUBIRA»,\~н.з.\~ [NUMBER] полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується відповідною інформацією із централізованої бази даних МТСБУ (а.с. 33). Згідно зі\~статтею 108 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого ТДВ «СК «Гардіан» перейшло право вимоги, що належало потерпілій [PERSON] у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відтак, правовідносини, які виникли між позивачем ТДВ «СК «Гардіан» та відповідачем у зв`язку з виплатою страхового відшкодування на користь потерпілого, засновані на суброгації. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] , як винуватець у дорожньо-транспортній пригоді, протиправні дії якої перебувають у причино-наслідковому зв`язку із завданою шкодою майну [PERSON] , право вимоги по якому перейшло до позивача, на підставі ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1187, ч. 1 ст. 1188, та ч. 1 ст. 1192 ЦК України\~повинна сплатити на користь позивача ТДВ «СК «Гардіан» реальні збитки, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту, шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі. З огляду на наведене позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому суд враховує, що відповідач, в свою чергу, належними та допустимими доказами не спростувала доводи викладені позивачем, на власний розсуд скориставшись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 243893 від 07.08.2025 (а.с. 4). Таким чином, з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з приписами ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що у межах розгляду даної цивільної справи позивачу ТДВ «СК «Гардіан» надавалась професійна правнича допомога адвокатом Капля А.С. на підставі договору про надання правової допомоги від 07.11.2023 (а.с. 7-8). До позовної заяви також додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №\~6115/10, виданого Каплі А.С. на підставі рішення Ради адвокатів Київської області №\~51 від 07.07.2017 (а.с. 5), ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 1990578 від 03.09.2025 (а.с. 6). Відповідно до п. 4.1.2 договору про надання правової допомоги від 07.11.2023 гонорар виконавця за написання та подання позовної заяви до суду становить 2000,00 грн. Відповідно до акту № 23 від 12.08.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), адвокат Капля А.С. надала ТДВ «СК «Гардіан» правові послуги з написання та подання позовної заяви до відповідача [PERSON] (а.с. 9). Факт оплати послуги за договором про надання правової допомоги від 07.11.2023 згідно акту № 23 підтверджується платіжною інструкцією № 244283 від 13.08.2025. Отже, судом встановлено, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу у межах розгляду даної цивільної справи становить 2000,00 грн. Згідно ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надходило. З урахуванням вищенаведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені та обґрунтовано нараховані, пропорційні та співмірні судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved