Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідачі є батьками цієї дитини. Малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, в службі у справах дітей виконавчого комітету Шепетівської міської ради, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. За заявою матері 21.02.2025 малолітнього [PERSON] влаштовано строком на 3 місяці в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] . Протягом трьох місяців перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя, [PERSON] не усунула обставини та причини, які призвели до влаштування дитини до патронатної сім`ї, не має постійного доходу. Тому строк перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] продовжено ще на 3 місяці. Батько дитини [PERSON] , також не бере участі у вихованні сина, не цікавиться здоров`ям, не допомагає фінансово, не виявляє бажання забрати до себе на проживання, на зв`язок із службою у справах дітей не виходить. Із службою у справах дітей спілкується лише баба дитини по лінії батька [PERSON] , однак вона також не виявляє бажання взяти онука до себе на проживання. [PERSON] у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків перебуває під соціальним супроводом в Шепетівському міському центрі соціальних служб. Також [PERSON] знаходиться під консультативним наглядом у лікаря психіатра. Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.10.2018 [PERSON] була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП. Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.12.2023 [PERSON] визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.08.2024 [PERSON] визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. Вищезазначене свідчить про те, що відповідачі ухиляються від виховання та утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Подальше перебування дитини в патронатній сім`ї суперечить чинному законодавству, так як таке влаштування є тимчасовим, на час подолання батьками складних життєвих обставин. Без надання дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, яке може бути при позбавленні батьків батьківських прав, до дитини не можуть застосовуватися інші форми влаштування і вона позбавлена права на подальше сімейне виховання. Тому позбавлення батьківських прав батьків відповідає інтересам дитини. Просив позбавити відповідачів батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, та здійснювати перераховування стягуваних аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Суду пояснила, що дитина тимчасово перебуває в сім`ї патронатного вихователя, відповідачі дитиною не цікавляться, а тому позбавлення їх батьківських прав призведе до покращення життя дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомила, відзив не подавала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подавав. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 15.07.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.09.2025. Ухвалою суду від 11.09.2025 підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду на 15.10.2025, яке відкладено на 17.11.2025 у зв`язку з неявкою відповідачів. 14.11.2025 представник позивача подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи письмових доказів. Ухвалою суду від 27.11.2025 постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідачі у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не повідомили про причини неявки, відзив не подали, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання обов`язків по вихованню та утриманню дітей, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). Судом встановлено, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] . Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 126 СК України. Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.10.2018 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП та застосовано до неї захід впливу у виді попередження. Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.12.2023 [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, ст. 69 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.08.2024 [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.12.2023 у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн, заміненого ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.05.2024 на покарання у виді 240 годин громадських робіт, та визначено остаточне покарання [PERSON] у виді 1 року 15 днів пробаційного нагляду. Директор Шепетівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Шепетівської міської ради звернулася до начальника служби у справах дітей Шепетівської міської ради із проханням поставити на облік сім`ю, яка перебуває в складних життєвих обставинах, що підтверджується копією повідомлення №02-13/61 від 18.02.2025. З даного повідомлення слідує, що до Шепетівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді надійшло усне повідомлення від працівника Шепетівського районного відділу №2 центру пробації про неадекватну поведінку та неохайний вигляд [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Під час здійснення оцінки потреб було встановлено, що [PERSON] , виховує сама малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В квартирі, в якій проживає сім`я, антисанітарний стан, неналежні умови для проживання та виховання дитини, матір має неохайний зовнішній вигляд, психологічний стан неадекватний, який може бути викликаний зловживанням нею алкогольних або наркотичних речовин. Соціально-психологічна характеристика дитини, яка надійшла з Шепетівського ліцею №2 свідчить про неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків. Мати не цікавиться життям дитини, не слідкує за дотриманням дитиною особистої гігієни. 19.02.2025 [PERSON] звернулася до начальника служби у справах дітей Шепетівської міської ради із заявою про тимчасове влаштування [PERSON] строком на 3 місяці під час її лікування. З повідомлення директора Шепетівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №02-13/66 від 20.02.2025 слідує, що працівники Шепетівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді здійснили оцінку потреб сім`ї, яка проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] виховує малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зі слів [PERSON] батько дитини [PERSON] є військовослужбовцем ЗСУ, з яким вона не спілкується та не знає його місце знаходження. За результатами оцінки потреб з`ясовано, що життю та здоров`ю малолітньої дитини [PERSON] загрожує небезпека. Мати дитини повідомила, що вона залежна від наркотичних речовин, в квартирі, в якій проживає сім`я збирається сумнівна компанія чоловіків. В кімнатах задимлено, відчувається різкий запах хімічної речовини. В помешканні антисанітарний стан, продукти харчування взагалі відсутні. В квартирі перебуває прабабуся [PERSON] , [INFO] , яка прикута до ліжка. Фахівці із соціальної роботи рекомендували [PERSON] пройти курс лікування та надали інформацію про мережу реабілітаційних центрів щодо лікування наркозалежності. [PERSON] рекомендовано на період лікування від наркотичної залежності тимчасово влаштувати малолітнього сина [PERSON] в сім`ю патронатних вихователів На підставі наказу начальника служби у справах дітей Шепетівської міської ради №6/2025-н/од від 21.02.2025 малолітнього [PERSON] , [INFO] , взято на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання свої батьківських обов`язків. На підставі наказу начальника служби у справах дітей Шепетівської міської ради №8/2025-н/од від 21.02.2025 малолітнього [PERSON] , [INFO] , передано з 21.02.2025 патронатному вихователю [PERSON] та помічнику патронатного вихователя [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] строком на три місяці, по 20.05.2025. Рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради №86 від 25.02.2025 вирішено влаштувати малолітнього [PERSON] , [INFO] , до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] та помічника патронатного вихователя [PERSON] , з врахуванням дати акта про факт передачі дитини, тимчасово, строком на 3 місяці. [PERSON] перебуває під соціальним супроводом в Шепетівському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків та вживанням матір`ю наркотичних речовин, що підтверджується повідомленням директора Шепетівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №02-13/83 від 05.03.2025. Працівниками сектору ювенальної превенції Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області потягом першого кварталу 2025 року було двічі відвідано дану сім`ю за місцем їх проживання та проведено профілактичні бесіди з матір`ю щодо належного утримання та виховання дитини, створення належних умов для його проживання та навчання, а також з дитиною [PERSON] щодо належного відвідування навчального закладу та недопущення вчинення протиправних дій. Протягом трьох місяців перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя, [PERSON] не усунула обставини та причини, які призвели до влаштування дитини до патронатної сім`ї, не має постійного доходу. Строк перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] продовжено ще на 3 місяці на підставі рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради №200 від 30.05.2025. Батько дитини [PERSON] , також не бере участі у вихованні сина, не цікавиться здоров`ям, не допомагає фінансово, не виявляє бажання забрати до себе на проживання, на зв`язок із службою у справах дітей не виходить. Із службою у справах дітей спілкується лише баба дитини по лінії батька [PERSON] , однак вона також не виявляє бажання взяти онука до себе на проживання. У зв`язку з відсутністю результатів та небажанням [PERSON] співпрацювати з центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, сім`ю знято з соціального супроводу на підставі наказу директора центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №02-01-99 від 14.08.2025. Строк перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] продовжено ще на 3 місяці (до 20.11.2025) на підставі рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради №310 від 21.08.2025. 29.10.2025 [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Шепетівської міської ради із заявою про організацію зустрічі з [PERSON] . Під час перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя відбулося дві зустрічі [PERSON] та [PERSON] протягом вересня-жовтня 2025 року, 16.11.2025 [PERSON] на зустріч з дитиною не з`явилася. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 30.06.2025 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини письмовими доказами: копією свідоцтва про народження; копією постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.10.2018; копіями вироків Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.12.2023, 15.08.2024; копіями листів Шепетівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №02-13/66 від 20.02.2025, №02-13/192 від 04.0.2025, №02-13/243 від 03.07.2025; копією повідомлення центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №02-13/347 від 10.10.2025; копіями актів обстеження умов проживання №68 від 12.02.2025, від 17.02.2025, №77 від 18.02.2025, №93 від 26.02.2025, №216 від 22.05.2025; копіями наказів Шепетівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №02-01-19 від 14.02.2025, №02-01-99 від 14.08.2025; копією наказу служби у справах дітей №44/2025-н/од від 14.08.2025; копіями рішень виконавчого комітету Шепетівської міської ради №86 від 25.02.2025, №200 від 30.05.2025 та №310 від 21.08.2025; психолого-педагогічною характеристикою [PERSON] від 10.10.2025; копією заяви [PERSON] від 29.10.2025; повідомленням заступника начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області №55537-2025 від 01.04.2025 та іншими матеріалами справи. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що сім`я перебувала під соціальним супроводом з кінця вересня 2024 року, [PERSON] 8 місяців перебуває в патронатній сім`ї. Під час обстеження квартири [PERSON] було виявлено три незнайомих чоловіка, в квартирі накурено, антисанітарний стан, дуже холодно, дитина легко одіта. [PERSON] не працює, їй допомагає утримувати сина рідний дядько [PERSON] , який є військовослужбовцем. Батько взагалі не бере участі у вихованні дитини, батьки дитини не перебувають в шлюбі. Через небезпеку для життя і здоров`я дитини, оскільки в квартирі не було продуктів харчування, [PERSON] було передано в сім`ю патронатного вихователя. Дитина прогулювала школу, виглядала неохайно. Матір дитини перебуває на обліку у лікаря нарколога, притягувалася до кримінальної відповідальності. Вона звернулася до служби у справа дітей, де повідомила про виявлені факти. За її заявою дитину передали до сім`ї патронатного вихователя, [PERSON] було запропоновано лікування, але остання відмовилася. Дитина з батьком не проживає та свого батька не знає. [PERSON] до суду з позовом про стягнення аліментів не зверталася, батько не надає допомоги. [PERSON] відмовився брати до себе дитину. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є патронатним вихователем з 08.11.2024, має двоє дітей. [PERSON] взяла до себе 21.02.2025, дитині 9 років, навчається в 4 класі ліцею №2 Шепетівської міської ради Хмельницької області. Поступив неохайний та з неприємним запахом, був засмучений, оскільки хотів бути з мамою, одразу пішов на контакт, з батьком не спілкується. [PERSON] 2 рази брала дитину до себе за її проханням. Вона купувала для дитини новий одяг, телефон, дала його номер телефону для матері, вони спілкувалися в телефонному режимі, дитина каже, що спілкується з матір`ю через соцмережу «Телеграм», але там пароль, а тому не може перевірити. [INFO] та раніше мати забирала дитину. Мати [PERSON] не привітала його з днем народження, після чого він засмутився. [PERSON] пообіцяла йому подарунок, але так і не подарувала. Просив її забрати його, вона пообіцяла на Великдень, однак вона його не забрала. На другий день Великодня вони приїхали з гостинцями, щоб привітати бабусю, а в квартирі були чужі чоловіки. Він плакав. Перша зустріч тривала півтори години, після зустрічі був щасливим та хотів побачити друзів, які проживають у тому будинку. Також до нього приходив друг. 19.07.2025 теж приходив друг на дві години. [PERSON] обіцяла, що забере, але не забирає. Дитина не знала таблиці множення та раніше прогулювала школу. Зустрічі відбували за ініціативи дитини, на останню зустріч 16.11.2025 мати не з`явилася, причини невідомі. Дитина не згадує про батька, який взагалі з ним не спілкується. Супровід був припинений, оскільки мати не відвідує консультації, не пройшла курс лікування від алко/нарко залежності, рекомендації центру не виконувала. [PERSON] засуджена за незаконний обіг наркотиків. Наразі дитина уроки не прогулює, покращилася його поведінка та успішність, став емоційно стабільним, забезпечений усім необхідним, дотримується гігієни та має власний телефон для спілкування з рідними. 4. Норми права, які застосував суд. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч. 2, 3, 5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 5. Оцінка суду. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. В рішенні ЄСПЛ від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (Strand Lobben and Others v. Norway, заява № 37283/13) зазначено, що коли інтереси дитини суперечать інтересам батьків, органи влади повинні встановлювати справедливий баланс цих інтересів, при цьому особливе значення надається найкращим інтересам дитини. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та «відновлення» сім`ї. У матеріалах справи містяться переконливі докази винної поведінки відповідачів щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачі тривалий час не спілкуються з дитиною, не цікавляться її потребами і, як наслідок, не мають тісного психологічного зв`язку з нею. Суд вважає, що у цій справі державні органи спочатку розглядали інші менш радикальні заходи, передбачені законодавством (соціальний супровід, попередження про недопущення неналежного ставлення до виконання батьківських обов`язків), однак це не принесло позитивного результату. Відповідачі протягом «розумного часу» без поважних причин ухиляються від виконання батьківських обов`язків, свідомо нехтують ними. На засідання органу опіки та піклування та в судове засідання відповідачі не з`явилися, що додатково свідчить про відсутність у них намірів налагодити зв`язок з дитиною та байдуже ставлення до її долі. Свої батьківські обов`язки, без поважних причин, відповідачі не виконують, тривалий час дитина перебуває в сім`ї патронатного вихователя, яка дбає про його розвиток, здоров`я, навчання та благополуччя в цілому. Отже, держава зробила належні і достатні зусилля для забезпечення дотримання права відповідачів на підтримання контактів з дитиною, здійснюючи соціальний супровід сім`ї, тим самим забезпечила право відповідачів на повагу до їх приватного та сімейного життя. Обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідачів займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про їх намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Врахувавши конкретні обставини справи, «якнайкращі інтереси дитини», а також те, що відповідачі не підтримують стосунків з дитиною, не цікавляться її життям, свідомо самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про застосування до відповідачів крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення їх батьківських прав, оскільки вони злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Матеріали справи не містять доказів того, що їм перешкоджали у спілкуванні з дитиною. На переконання суду, позбавлення батьківських прав призведе до безумовного покращення життя малолітньої дитини. Враховуючи встановлені обставини справи, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, суд дійшов висновку стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 04.07.2025 і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 04.07.2025 і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, аліменти слід перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, зобов`язавши законного представника дитини відкрити особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі по 605,60 грн з кожного.

Outcome: approved