Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

13 травня 2025 року до суду звернувся представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просила суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» заборгованість за кредитним договором №1629059 від 14.07.2024 у розмірі 177\~157,50 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29 900,00 грн., заборгованість по процентам у розмірі 132\~307,50 грн., заборгованість за штрафними санкціями 14\~950,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що\~14.07.2024\~ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1629059\~, за умовами якого позикодавець надав відповідачу кредит шляхом перерахування у безготівковій формі на номер платіжної карти № [NUMBER] на умовах строковості, зворотності, платності.У порушення умов вищевказаного кредитного договору відповідач свої зобов`язання за укладеним кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого у нього наявна заборгованість у розмірі\~177\~157,50 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29 900,00 грн., заборгованість по процентам у розмірі 132\~307,50 грн., заборгованість за штрафними санкціями 14\~950,00 грн. Вказані обставини і вимусили представника позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 20 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача, Лебідь К.В., яка діє на підставі Довіреності від 13.01.2025, в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Статтею 2 ЦПК України\~визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 14.07.2024 \~ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] уклали\~договір №1629059 про надання\~споживчого кредиту за продуктом «NewShort», за умовами якого товариство взяло надало відповідачу кредит у гривні у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок споживача на платіжну картку № [NUMBER] , строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 договору, загальні витрати на дату укладення договору складають за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 48024,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9 089,90% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 161\~460,00 грн., мета кредиту споживчі потреби. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором К210 Спілка Д.А. (далі договір) (а.с. 16-18). Графік платежів, обумовлений сторонами на момент укладення договору, відображений у додатку №1 до\~договору № 1629059 про надання\~споживчого кредиту за продуктом «NewShort»\~від 14.07.2024, строк кредитування 360 днів, кількість днів у розрахунковому періоді 30 днів, дата видачі кредиту 14.07.2024, дата повернення кредиту 09.07.2025, сума кредиту 190\~956,50 грн, проценти 161\~056,50 грн, реальна річна процентна ставка 8\~770,36%, загальна вартість кредиту 190\~956,50 грн. (а.с. 18). Відповідно до п. 6.4 договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом , споживач зобов`язаний оплатити товариству штраф: у розмірі 4\~485,00 грн на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання (п.п. 6.4.1 договору); та у розмірі 328,90 грн починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та /або неналежного виконання (п.п. 6.4.2 договору). За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 та 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. \~ \~ \~ \~ З довідки\~ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»\~про ідентифікацію вбачається, що, відповідач\~ [PERSON] \~ідентифікований як позичальник за укладеним договором, оскільки прийняла умови договору, підписавши 14.07.2024 одноразовим ідентифікатором направленого на номер телефону відповідний договір (Х595) У паспорті споживчого кредиту зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, інформація та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с. 15-16\-). Отже судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. З листа\~Товариство з обмеженою відповідальністю\~«ПЕЙТЕК УКРАЇНА» (ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» )адресованого\~ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»\~від 10.04.2025 вбачається, що на підставі укладеного між товариством та\~ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»\~договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 01.04.2024 на платіжну картку [NUMBER] від ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» 14.07.2024 перераховані кошти у розмірі 29 900,00 грн. (а.с. 19). Відповідно до з розрахунку заборгованості за\~договором № 1629059 про надання\~споживчого кредиту\~ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»\~нарахувало\~ [PERSON] заборгованість станом на 05.05.2025 у розмірі\~у розмірі\~177\~157,50 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29 900,00 грн., заборгованість по процентам у розмірі 132\~307,50 грн., заборгованість за штрафними санкціями 14\~950,00 грн. (а.с. 20-23). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~08.05.2025\~ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»\~на адресу місця реєстрації\~ [PERSON] було направлено досудову вимогу вих. №1263 про сплату заборгованості за договором\~№ 1629059 про надання\~споживчого кредиту за продуктом «NewShort»,\~у розмірі 177\~157,50\~грн. (а.с. 24). Наявними у справі доказами доведено, що ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»\~покладені на нього зобов`язання за\~договором про надання\~споживчого кредиту\~виконало в повному обсязі, надавши відповідачу 14.07.2024 грошові кошти. Розмір боргу за основною сумою боргу та за відсотками за користування кредитом доводиться розрахунком заборгованості за\~договором 1629059 про надання\~споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 14.07.2024, який узгоджується із умовами договору. Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] з 19.10.2024 проходить військову службу за призовом під час мобілізації (а.с.49). Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Отже, [PERSON] має право як військовослужбовець на встановлені законодавством пільги щодо ненарахування процентів. В свою\~чергу,\~як вже\~було встановлено\~судом,\~14.07.2024 між ТОВ\~«СЕЛФІ КРЕДИТ»\~та\~ [PERSON] було укладено Договір № 1629059 про надання кредиту. А отже, саме з 19.10.2024 на відповідача поширюються вимоги ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів. З огляду на вищевикладене,а також враховуючи розрахунок заборгованості станом на 19.10.2024 у відповідача утворилась заборгованість за договором № 1629059 від 14.07.2024 на загальна сума боргу 72 956,00 грн. з яких: 29\~900,00 грн. - тіло кредиту 43\~056,00 грн. - відсотки за користування кредитом (до 19.10.2024). Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» штрафу суд зазначає наступне. Пунктом 18 Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 (справа № 183/7850/22, пров. 61-14740св23) висловив правову позицію щодо тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у якій вказав, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Так, кредитний договір\~№ 1629059 від 14.07.2024\~укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України. Таким чином, нарахування ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»\~штрафу в сумі 14\~950,00 грн. за невиконання відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором\~№ 1629059 від 14.07.2024\~є неправомірним, а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 14 950,00 грн задоволенню не підлягають. За таких встановлених фактичних обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягує з відповідача заборгованість за\~договором № 1629059 про надання\~споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 14.07.2024 у розмірі 72\~956,00 грн, з яких:\~29\~900,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 43\~056,00 грн. заборгованість за процентами. Щодо витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 29\~073,63 грн, які позивач просив компенсувати за рахунок відповідача, суд дійшов таких висновків. Гонорар в розмірі 2500,00 грн. визначений адвокатом за аналіз фактичних обставин справи, збір та підготовка доказів у справі та підготовка написання та оформлення позовної заяви про стягнення заборгованості із боржника за кредитним договором №1629059, та 26\~573,63 грн. витрати ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», які він очікує понести, відповідно до ч. 3 Додатку №2 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.03.2025 (гонорар адвокатського об`єднання у розмірі 15% (п`ятнадцять відсотків) від суми боргу, яка підлягає стягненню із відповідача за цим позовом. На обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав суду договір про надання правової (правничої) допомоги від 10.03.2025, додаток №2 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.03.2025, акт приймання -передачі наданої правової (правничої ) допомоги від 29.04.2025 на суму 2500,00 грн, у якому вказаний детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським об`єднанням «СВК ПАРТНЕРС» під час надання правової допомоги за договором по боржнику [PERSON] , яка становить 2500,00 грн (аналіз фактичних обставин справи, збір та підготовка доказів у справі за позовом до боржника, яким є [PERSON] платіжна інструкція № 14043 від 28.04.2025 про сплату позивачем 245\~000,00 грн на користь адвокатського об`єднання «СВК Партнерс» (а.с. 28-33). Згідно з положеннями частин першої-четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати пов`язані з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, представником позивача витрати на правову допомогу у розмірі 2\~500,00 грн. документально підтверджені та підлягають задоволенню. Щодо компенсації позивачеві 26\~573,63 грн. судових витрат за правничу допомогу, які позивач очікує понести відповідно до п. 3 додатку № 2 до договору у розмірі 15 % від суми боргу, суд доходить таких висновків. Відповідно до п. 3 додатку № 2 до договору про надання правової допомоги № 52 від 10.03.2025 клієнт зобов`язаний додатково сплатити адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 15% від суми боргу, яка підлягає стягненню із боржників та вказується у позовній заяві. Оплата гонорару, визначеного пунктом 3 цього Додатку проводиться клієнтом протягом трьох календарних днів з моменту направлення клієнту рахунку, виставленого на підставі отриманих від клієнта реєстрів погашеної заборгованості боржників за звітний місяць, згідно з додатком №№4 до цього договору (п. 3.1.). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови). З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (див. зокрема, постанову Верховного Суду від 19 березня 2025 року у справі № 757/59959/18-ц (провадження № 61-15847св24)). Суду не наданого доказів фактичного понесення позивачем витрат за надану правничу допомогу в сумі 26\~573,63 грн. Крім того, відсутні як докази того, що такі витрати були необхідними у цій справі, так і докази того, що будуть неминуче сплачені ТОВ «Селфі кредит» на користь адвокатського об`єднання «СВК Партнерс», а зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару від розміру стягнутої суми боргу, не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову 177\~157,50 грн. = 100%, сума задоволених позовних вимог 72\~956,00 грн. = 41,2 %; сума судового збору, яка була сплачена позивачем 2\~422,40 грн. = 100, 00%, сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідача складає 41,2 % = 998,03 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial