Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

У січні 2025р. заявниця [PERSON] , яка діє як законний представник в інтересах малолітніх: [PERSON] , [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва, з вказаною заявою (а.с. 175-178 т. 1), заінтересована особа: [PERSON] , в якій просила суд: - визнати заінтересовану особу [PERSON] , [INFO] безвісно відсутнім. Свої вимоги сторона заявників обґрунтовувала тим, що заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2019р., який було розірвано за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2021р. по цивільній справі № 752/4298/21, та вказаним рішенням суду з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх спільних дітей, які народилися в шлюбі: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . Заінтересована особа [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сплати аліментів на утримання спільних дітей, востаннє заявниця [PERSON] спілкувалась з ним в березні 2022р., за місцем свого проживання останній не проживає, його фактичне місцезнаходження заявниці не відомо, а тому наявні всі законні підстави для визнання заінтересованої особи [PERSON] безвісно відсутнім за рішенням суду, що надасть змогу заявниці, як законному представнику: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , звернутись до компетентних органів Республіки Болгарія, для звернення стягнення на нерухоме майно [PERSON] , яке перебуває на території вказаної Республіки щодо можливості виконання рішення судів про стягнення аліментів на утримання дітей та стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 січня 2025р. матеріали цивільної справи № 754/1058/25 були передані за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2025р. визначено головуючого суддю Волошина В.О. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2025р. вказану заяву залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків, оскільки під час вивчення судом матеріалів заяви [PERSON] було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. ст. 30, 175, 306 ЦПК України. 21 квітня 2025р. на адресу суду надійшла заява [PERSON] про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 10 березня 2025р. та нова редакція заяви. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2025р. вказану заяву залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків, оскільки під час вивчення судом матеріалів заяви [PERSON] у новій редакції суддею було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 306 ЦПК України. 01 травня 2025р. на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, визначених ухвалою судді від 25 квітня 2025р. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2025р. відкрито провадження по справі, залучено до участі у справі, в якості заінтересованої особи: Деснянську районну в місті Києві державну адміністрацію як Орган опіки та піклування, та вчинено дії, передбачені ст. 307 ЦПК України. В судовому засіданні заявниця [PERSON] , яка діє, і як законний представник малолітніх дітей, подану заяву підтримала і просила суд її задовольнити. Заінтересовані особи, про час та місце розгляду справи були оповіщені в установленому законом порядку, в судові засідання не з`являлися, поважності причин неявки не повідомили. Відповідно до ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутність заінтересованих осіб. Суд, заслухавши пояснення заявниці [PERSON] , розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 3) ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2021р. по цивільній справі № 752/4298/21, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини, з якою проживають діти, розірвання шлюбу - задоволено частково. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 08 жовтня 2019р. Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2422; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,00 грн. на кожного, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 лютого 2021р. і до досягнення дітьми повноліття; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини [PERSON] , щомісячно, у твердій грошовій сумі 1500,00 грн., з дня звернення до суду - 05 лютого 2021р., і до досягнення дітьми трирічного віку, тобто до [INFO] ; в решті позову відмовлено; здійснено розподіл судових витрат. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022р. по цивільній справі № 754/1942/22, яка набрала законної сили, подання старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Черухи О.М. про розшук боржника [PERSON] - задоволено. Оголошено розшук [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] . Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024р. по цивільній справі № 754/3202/24, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01 липня 2022р. по 31 січня 2024р. на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , дружини [PERSON] у розмірі 157080,0 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявниця [PERSON] зазначала, що її колишній чоловік [PERSON] спілкувався з нею в березні 2022р., зі спільними дітьми не бачиться; свої обов`язки зі сплати аліментів на утримання дітей не виконує; за місцем своєї реєстрації не проживає; офіційно не працює, а тому з метою звернення стягнення на майно [PERSON] , місцезнаходження якого в Республіці Болгарія, заявницею була подана до суду заява про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Протягом всього часу розгляду справи в суді в порушення ст. ст. 76-81 ЦПК України заявницею не було надано суду жодного належного і допустимого доказу наявності обставини, що загрожували смертю заінтересованій особі [PERSON] , який, як вважає сторона заявника пропав безвісті, або обставини, що дають підставу припускати його загибель від певного нещасного випадку. При цьому, протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною заявника [PERSON] не було повідомлено суду коло осіб (родичів, співробітників тощо заінтересованої особи [PERSON] ), які можуть дати свідчення про фізичну особу ( [PERSON] ), місцеперебування якого невідоме. Однак, як встановлено судом з повідомлення Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м Києві від 19 червня 2025р. (а.с. 67-70т. 2) на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2025р. було встановлено місцезнаходження [PERSON] , який повідомив співробітникам поліції, що він не має наміру переховуватись і проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. (ч. 2 ст. 15 ЦК України). Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023р. в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023р. у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019р. в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення поданої заяви про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою.

Outcome: dismissed