Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект Центр», в особі директора Ткаченко М., звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами №4886785 від 09.10.2021 року, №77451423 від 29.09.2021 року та №3332311896-139908 від 26.10.2021 року у розмірі 62 503,96 гривень, вирішити питання судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 09.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №4886785, за умовами якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 3 200,00 гривень в безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої надані позичальником. 26.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №26-01/2022-83, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором №4886785 від 09.10.2021 року, укладеному з відповідачем. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги позивачу відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №4886785 від 09.10.2021 року. 29.09.2021 року між ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №77451423, за умовами якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 12 178,00 гривень в безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої надані позичальником. 22.02.2022 року між ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №22/02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором №77451423 від 29.09.2021 року, укладеному з відповідачем. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги позивачу відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором позики №77451423 від 29.09.2021 року. 26.10.2021 року між ТОВ «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено договір позики №3332311896-139908, за умовами якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 1 500,00 гривень в безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої надані позичальником. 07.03.2023 року між ТОВ «Інкасо Фінанс» та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги №07/03/23, відповідно до якого ТОВ «Інкасо Фінанс» відступило право вимоги позивачу, в тому числі за договором позики №3332311896-139908 від 26.10.2021року. Кредитодавці свої зобов?язання за кредитними договорами виконали в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в порядку передбаченому умовами договорів. Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви виникла загальна заборгованість по поверненню кредитних коштів за вищезазначеними договорами, у загальному розмірі 62 503,96 гривень, з яких: 16 878,00 гривень заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту); 39 703,06 гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 5 674,50 гривень заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості; 246,40 гривень заборгованість за комісіями; 2,0 гривень нараховані 3% річних. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 10 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Отже, надані Позивачем докази перерахування грошових котів є належним та допустимим доказом, що підтверджує факт перерахування позикодавцем грошових коштів Відповідачу, оскільки правовідносини виникли, в тому числі, з урахуванням вищезазначених норм законодавства, зокрема, і з використанням платіжних інструментів. Позивач в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви зазначив про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в тому числі шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку на зареєстровану адресу проживання відповідача. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відкладення розгляду справи, відзиву, заперечень на позовну заяву відповідач не надав, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалив заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 09.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №4886785 на суму 3 200,00 гривень, строком на 30 днів. Відповідно до умов договору комісія за надання кредиту складає 246,40 гривень, яка нараховується за ставкою 7,7 відсотків від суми кредиту одноразово. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користуванням кредитом 840,00 гривень, які нараховуються за ставкою 0.88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користуванням кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Кредитні кошти надаються відповідачу шляхом переказу на картковий рахунок. Вказаний договір укладено в електронній формі. Факт здійснення переказу грошових коштів відповідачу підтверджується листом ТОВ ФК «Елаєнс», згідно якого останнє 09.10.2021 року переказало на картковий рахунок [NUMBER] , який належить відповідачу грошові кошти у сумі 3 200,00 гривень. ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов?язання за договором у повному обсязі. Проте відповідач свої кредитні зобов?язання не виконував, в результаті чого утворилася заборгованість. 26.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №26-01/2022-83, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором №4886785 від 09.10.2021 року, укладеному з відповідачем. Згідно Реєстру боржників від 26.01.2022 року до договору №26-01/2022-83 року від 26.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача[PERSON] (№2605) за кредитним договором №4886785 від 09.10.2021 року у загальному розмірі 9 022,40 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (тілом кредиту) 3 200,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5 576,00 гривень, заборгованість по комісії 246,40 гривень. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги позивачу відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за договором №4886785 від 09.10.2021 року, укладеному з відповідачем. Згідно Реєстру боржників від 10.03.2023 року до договору №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача[PERSON] (№ [NUMBER] ) за кредитним договором №4886785 від 09.10.2021 року у загальному розмірі 13 662,40 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 3 200,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10 216,00 гривень, заборгованість за комісіями 246,40 гривень. 29.09.2021 року між ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №77451423 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 12 178,00 гривень в безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої надані позичальником. Строк кредитування 30 днів. Процентна (базова) ставка 1,99 % фіксована. Знижена процентна ставка/день 0,6965% (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності). Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%. Пеня - 2,70% за день. Факт здійснення переказу грошових коштів відповідачу підтверджується листом ТОВ ФК «Фінекспрес», згідно якого останнє 29.09.2021 року переказало на картковий рахунок [NUMBER] , який належить відповідачу грошові кошти у сумі 12 178,00 гривень. ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» виконало свої зобов?язання за договором у повному обсязі. Проте відповідач свої кредитні зобов?язання не виконував, в результаті чого утворилася заборгованість. 22.02.2022 року між ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №22/02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором №77451423 від 29.09.2021 року, укладеному з відповідачем. Згідно Реєстру боржників №1 до договору №22/02/2022 від 22.02.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача[PERSON] (№5800) за кредитним договором №77451423 від 29.09.2021 року у загальному розмірі 41 259,06 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 12 178,00 гривень, заборгованість по процентам 29 081,06 гривень. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги позивачу відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором позики №77451423 від 29.09.2021 року. Згідно Реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача[PERSON] (№ [NUMBER] ) за кредитним договором №77451423 від 29.09.2021 року у загальному розмірі 41 261,06 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (тілом кредиту) 12 178,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 29 081,06 гривень, 2,0 гривень нараховані 3% річних 26.10.2021 року між ТОВ «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено договір позики №3332311896-139908, за умовами якого останньому було надано кредитні кошти в розмірі 1 500,00 гривень в безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої надані позичальником. Термін користування кредитом 14 діб. Відповідно до п.2.5 договору за користування кредитом відповідач зобов?язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід?ємною частиною договору. Умовами договору позики на період зазначений в п. 2.3 договору плата за користування кредитом встановлена в розмірі 1.95 % за кожний день користування кредитом. Факт здійснення переказу грошових коштів відповідачу підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн», згідно якого через платіжний сервіс «Platon» 26.10.2021 року переказало на картковий рахунок [NUMBER] , який належить відповідачу грошові кошти у сумі 1 500,00 гривень. ТОВ «Інкасо Фінанс» виконало свої зобов?язання за договором у повному обсязі. Проте відповідач свої кредитні зобов?язання не виконував, в результаті чого утворилася заборгованість. 07.03.2023 року між ТОВ «Інкасо Фінанс» та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги №07/03/23, відповідно до якого ТОВ «Інкасо Фінанс» відступило право вимоги позивачу ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором позики №3332311896-139908 від 26.10.2021року. Згідно Реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги №07/03/23 від 07.03.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача[PERSON] (№6561) за договором позики №3332311896-139908 від 26.10.2021року у загальному розмірі 7 580,50 гривень з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 1 500,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 406,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 5 674,50 гривень. Відповідач [PERSON] не виконав свого обов`язку ні перед первісними кредиторами, ні перед позивачем за договорами №4886785 від 09.10.2021 року, №77451423 від 29.09.2021 року та №3332311896-139908 від 26.10.2021 року , у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений документ сформований в системі іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах,що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні,новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, позивач ТОВ «Коллект Центр» набув право належного кредитора до відповідача [PERSON] за договорами №4886785 від 09.10.2021 року, №77451423 від 29.09.2021 року та №3332311896-139908 від 26.10.2021 року. Згідно з положеннями частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] та ТОВ «1Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] , ТОВ «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено кредитні договори, шляхом обміну електронним повідомленням, а саме прийняття позичальником пропозиції кредитора про укладення кредитного договору (оферти). Кредитний договір складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови: - пропозиція про укладення кредитного договору (оферти), розміщена на сайті кредитора; - заявка сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором; - відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаного при його ідентифікації на сайті. Відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору, з яким він попередньо уважно ознайомився. Акцептовані ним умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Крім того, відповідач розумів, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення). Для підписання і укладення цього правочину був введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 зазначає, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що кредитні договори №4886785 від 09.10.2021 року, №77451423 від 29.09.2021 року та №3332311896-139908 від 26.10.2021 року були підписані відповідачем [PERSON] відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим він акцептував пропозицію кредитодавців та уклав кредитні договори шляхом введення одноразового ідентифікатора на сайтах кредитодавців, які отримав на свій мобільний телефон. Отже, між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою електронного засобу зв`язку; договір підписаний його сторонами з використанням одноразового ідентифікатора, який став законною підставою на вчинення передбачених цими документами дій. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків. Доказів визнання кредитного договору недійсними до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів на спростування факту їх підписання відповідачем. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1049ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №4886785 від 09.10.2021 року, що підлягає стягненню з відповідача станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить у загальному розмірі 13 662,40 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 3 200,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10 216,00 гривень, заборгованість за комісіями 246,40 гривень. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №77451423 від 29.09.2021 року, що підлягає стягненню з відповідача станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить у загальному розмірі 41 261,06 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (тілом кредиту) 12 178,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 29 081,06 гривень, 2,0 гривень нараховані 3% річних. Загальний розмір заборгованості за договором позики №3332311896-139908 від 26.10.2021року, що підлягає стягненню з відповідача станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить у загальному розмірі 7 580,50 гривень з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 1 500,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 406,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 5 674,50 гривень. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем, наданий стороною позивача розрахунок заборгованостей не спростований, власних розрахунків останнім не подано, тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів сплати боргу та не спростовано зазначених позивачем обставин. Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт набуття позивачем ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до відповідача підтверджений матеріалами справи, факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором доведений, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 62 503, 96 гривень, вказана заборгованість відповідачем не спростована, тому позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість задоговорами №4886785 від 09.10.2021 року, №77451423 від 29.09.2021 року та №3332311896-139908 від 26.10.2021 року у розмірі 62 503, 96 гривень. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 16 000,00 гривень, суд зазначає наступне. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи,належать,зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Позивачем на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу надано копію договору №02-09/2024-3 про надання правової допомоги від 02.09.2024 року; заявку на надання юридичної допомоги №16 від 01.02.2025 року; витяг з акту №6 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 року. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved