Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

25 вересня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, сформованим в системі «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що 05.11.2023 року між фізичною особою позичальником: [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 101456772, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісію і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором.Кредитодавець умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит в сумі визначеній Кредитним договором, що підтверджується платіжним дорученням. 29.07.2024 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №110- МЛ/Т від 29.07.2024 р, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 101456772 від 05.11.2023. Сума заборгованості відповідача становить 16723,13 грн, відповідно до Виписки з особового рахунка з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4373 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 12350,13 грн; прострочена заборгованість за комісією становить 0 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 16723,13 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, понесені витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Повідомлень про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі \~неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Приймаючи до уваги те, що відповідач належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, не повідомила суд про причини неявки, суд розглядає справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 05.11.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 101456772 (далі\~Договір). Відповідно до п. 1.2 Договору, сума кредиту 5000,00 грн. Згідно п.п. 1.3., 1.4. Кредит надається строком на 105 днів з 05.11.2023, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 18.02.2024. Комісія за надання кредиту: 0,00 грн, яка нараховується за ставкою 00.00 відсотків від суми кредиту (п.1.5.1.). Загальні витрати позичальника за кредитом складають 13507,50 грн. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 7,50 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування протягом поточного періоду: 13500,00 грн, які нараховуються за стандартною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.2.-1.5.3.) Орієнтовна реальна річна загальна вартість кредиту для позичальника становить 18507,50 (п.1.5.) (а.с.5-11). Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 915957 (а.с.5-11). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.\~ Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання\~ електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, вищезазначений договір, укладено у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно копії Платіжного доручення 75911264 від 05.11.2023, ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] грошові кошти в сумі 5000,00 грн (а.с.13 на звороті). Судом встановлено, що ТОВ «Мілоан» виконало зобов`язання за\~Договором № 101456772\~та надало відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. 29.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ\~«ФК «Кредит-Капітал»\~укладено Договір відступлення прав вимоги № 110-МЛ/Т, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до боржників вказаних у Реєстрах Боржників (а.с.16-20). Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 101456772 від 05.11.2023 заборгованість [PERSON] станом на 20.08.2025 року складає: 16723,13 грн, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 4373 грн; простроченої заборгованості за відсотками 12350,13 грн (а.с.15 на звороті). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, право вимоги\~за Договором укладеним з [PERSON] \~перейшло до\~ТОВ\~«ФК «Кредит-Капітал» на підставі договору відступлення прав вимоги. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача\~заборгованості за тілом кредиту в сумі 4373,00 грн, суд зазначає наступне. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Приймаючи до уваги те, що\~відповідач отримавши кредитні кошти, зобов`язання з їх повернення в повному обсязі не виконав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача\~заборгованості за тілом кредиту в сумі 4373,00 грн\~є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача\~заборгованості за процентами в сумі 12350,13 грн, суд зазначає наступне. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Отже, за приписом зазначеної статті нарахування процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку користування кредитом та у розмірі встановленому договором. Як встановлено судом з п. 1.5 Договору, загальні витрати позичальника за кредитом складають 13507,50 грн. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 7,50 грн; проценти за користування кредитом протягом поточно періоду 13500 грн. Тобто, сторони укладаючи кредитний договір чітко погодили, що загальні витрати позичальника за кредитом складають 13507,50 грн, тому позовні вимоги в частині стягнення процентів у розмірі 12350,13 грн підлягають стягненню в повному обсязі. Вирішення питання стягнення судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. Як зазначено в ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для\~визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, адвокат Усенко М.І. надавав правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 8000,00 грн (а.с.60-63). Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Outcome: approved