Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.01.2025 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) №21.01.2025-100001906. Зазначає, що згідно вказаного договору, [PERSON] отримала кредит у розмірі 10000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 21.01.2025 року, строком на 140 днів, дата повернення кредиту 09.06.2025 року. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування та строку виплати кредиту передбачена. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія - 15% від суми і дорівнює 1500 грн. проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту на кількість днів користування та напроцентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Неустойка - 100,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Зазначає, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий час, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову, в останньої утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 30500,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000,00 грн., процентів у розмірі 14000,00 грн та комісії в розмірі 1500,00 грн. та неустойки в розмірі 5000,00 грн. яку представник позивача просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати, які складаються з 2422,40 грн сплачений судовий збір. Представник відповідача - Бочко Л.І. подала до суду письмовий відзив у якому просила частково задовольнити позов. Зазначає, що визнає суму заборгованості за кредитом, однак щодо розміру нарахованих відсотків та комісії заперечує. Вказує, що в тексті Заявки від 21.01.2025 року передбачено декілька різних розмірів процентів, що дає двозначне тлумачення положень договору. На думку представника відповідача, забогованість [PERSON] перед позивачем скаладає 21539,77 грн., що також узгоджується з з орієнтовною загальною вартістю кредиту для споживача згідно п. 14 Заявки. Зазначає, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання за таким договором, підлягають списанню. Тому просить позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 21539,77 грн., а також у відповідності до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, стягнути 535,50 грн судових витрат, що становить різницю між судовим збором - 1710,70 грн. та витратами відповідача на правничу допомогу 1175,20 грн. (а.с.68-74). Представником позивача подано відповідь на відзив, у якій він просить позов задовольнити у повному обсязі. Вважає, що нараховані відсотки за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань та зазначена неустойка відповідають вимогам чинного Законодавства та передбачені укладеним кредитним договором №21.01.2025-100001906 від 21.01.2025 року. (а.с.81-93). В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у поданому позові просив розгляд справи проводити у його відсутності (а.с. 15). Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, при розгляді такої просять врахувати аргументи, викладені у відзиві на позовну заяву. (а.с. 105). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Належними та допустимими доказами втснановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір (оферта) №21.01.2025-100001906, відповідно до якого ТОВ «Споживчий центр» надало кредит відповідачці, яка згідно заявки вищевказаного кредитного договору від 21.01.20254 року, прийняла умови такого шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е481. Кредит надано у розмірі 10000,00 грн., дата видачі кредиту 21.01.2025 року, строк, на який надається кредит - 140 днів, дата повернення кредиту 09.06.2025 року. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування та строку виплати кредиту передбачена. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1% за 1 день користуання кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія - 15% від суми і дорівнює 1500 грн. проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту на кількість днів користування та на процентну ставку. яка застосовується у відповідному періоді. Неустойка - 1000,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання. (а.с.28-44). Як убачається з повідомлення ТзОВ "Універсальні платіжні рішення", які надають послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, останніми було перераховано кошти на платіжну картку відповідача №4149-4991-5093-4915 від 21.01.2025 року о 16:18 на суму 10000,00 грн. (а.с.23). Згідно довідки-розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором у відповідачки наявна заборгованість у розмірі 30500,00 грн, що складається з основного боргу в розмірі 10000,00 грн., процентів у розмірі 14000,00 грн., комісії 1500,00 грн., неустойка - 5000,00 грн. (а.с.22). Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за договором, укладеним в електронній формі. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію». У статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отримані за кредитним договором кошти у відповідності до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути банку та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За правилами ст. 610, 615 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 625, 629 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Щодо нарахованих відсотків суд констатує наступне. Як убачається з тексту Заявки вищевказаного кредитного договору, пунктом 6 такої встановлено процентну ставку, яка є фіксованою і незмінною у розмірі 1% на день користування кредитом. Натомість у п. 10 даної Заявки зазначено денну процентну ставку - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування таким, протягом строку на який такий кредит надається, її розмір складає 0,82% (11539,77/10000/140*100%). (а.с. 35). Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. У постанові ВС N?753/11000/14-ц від 18 квітня 2018 року вказано, що якщо визначені ст. 213 Цивільного кодексу правила тлумачення не дозволяють визначити зміст умови договору, застосовується тлумачення на основі принципу contra proferentem. Його суть: сторона, яка включила умову в договір, повинна нести ризик, пов?язаний з її неясністю. Отже, умови кредитного договору мають бути чіткими та зрозумілими, особливо в частині визначення процентної ставки як істотної умови договору. Пунктом 14 вищевказаної Заявки передбачено орієнтовну загальну варстість кредиту для споживача в сумі 21539,77 грн., загальні витрати скаладають - 11539,77 грн., що узгоджується з п. 10. (а.с.36). Враховуючи вищенаведене, суд констатує, що позовні вимоги у заявленому розмірі значно перевищують фактичні зобов?язання відповідача, а розрахунок заборгованості наданий позивачем, не узгоджується з матеріалами справи та самим графіком платежів. Щодо нарахування комісії, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. ст. 549, 551 ЦК України, за якими неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов?язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Верховною Радою України було ухвалено Закон України N? 2120-ІХП «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану". Відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконаннягрошового зобов?язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов?язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за N? 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку, і діє на даний час. Таким чином, вимога про стягнення з відповідачки неустойки не підлягає задоволенню. Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 21539,77 грн., що складається з: 10000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10039,77 грн. - заборгованість за відсотками; 1500,00 грн. - комісія за надання кредиту. Щодо понесених позивачем судових витрат, суд констатує наступне. За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог і розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги піплягають частковому задоволенню у розмірі 21539,77 що є 70.62% від ціни позову (21539.77 / 30500.00 х 100 = 70,62%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1710,70 грн (2422.40 х 70,62=1710,70). Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат представником відповідача до відзиву додано: договір №507 від 04.09.2025 року з найменуванням робіт, послуг та їх вартістю, згідно якого загальний розмір гонорару складає 4000,00 грн.(а.с.77-79). Суд зазначає, що оскільки позов задоволено частково, а 29,38% заявлених вимог не підлягають задоволенню, відповідач має право на відшкодування витрат на правничу допомогу у відповідній частці. З огляду на це, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1175,20 грн, що становить 29,38% від загальної суми витрат на адвоката. Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову та розподілу судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог, суд вправі стягнути з однієї сторони різницю у витратах на користь іншої. Враховуючи, що відповідач має компенсувати позивачу судовий збір у сумі 1710,70 грн, а позивач відповідачу 1175,20 грн витрат на правничу допомогу, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця 535,50 грн.

Outcome: partial