Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

26 вересня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області з Тульчинського районного суду Вінницької області на підставі ухвали суду від 03 вересня року про направлення справи за підсудністю надійшла позовна заява товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Свеа\~Фінанс"\~до [PERSON] \~про стягнення\~ кредитної\~заборгованості в якій позивач просить стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] ) на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) заборгованість за Кредитним договором № 76315875 від 24.12.2023 року у розмірі 17625,36 грн. (Вісімдесят п`ять тисяч триста дев`яносто шiсть гривень 04 копiйки), та тягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] ) на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) 242,40 гривень судового збору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.12.2023 року між ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позикии в кінці строку позики) № 76315875 шляхом обміну електронним повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України "про електронну комерцію". Після того, як відповідачем 15.11.2021 року було здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора і 24.12.2023 року заповнено електронну заявку на отримання позикики на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 76315875 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту договору позики. 24.12.2023 року позичальник після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору позикик, виразив лднозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС Первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" направило [PERSON] через телекомунікаційну систему на номер телефону , який було зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті) одноразовий ідентифікатор, котрий в свою чергу боржником було 24.12.2023 введено, відправлено первісному кредитору, чим прийняв пропозицію(оферту) щодо укладення договору, на умовах визначенийх офертою. Відповідно до Розділу 1 Договору ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" зобовязується передати позичальнику у власність кошти в сумі 10000,00гривень, на погоджений договором строк, шляхо перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку суму коштів до закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцеві плату - проценти від суми позики, відповіджно до розділу 2 договору позика надлається строком на 30 днів. TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», свої зобов`язання за Договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на карту позичальника № [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні позики. Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення умов Договору, не повернувши кошти, які були йому надані у вигляді Позики відповідно Договору , та не сплативши відсотки за користування Позикою, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Первісним Кредиторок Відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за Договором №76315724 шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Договором. Сплачуючи заборгованість за договором відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного договору позики. Окрім того, відповідач в загальній кількості 21 раз оформлював договори позики у TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» попередні договори були повністю виконані що додатково доводить обізнаність Відповідача з процедурою оформлення та виконання Договору Позики. 22.05.2024 року між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №01.02-14/24, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників до ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №01.02-14/24, заборгованість [PERSON] за Договором Позики №76315875 станом на дату відступлення склала: 17625.36 грн. Оскільки Новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснював, станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №76315875 від 24.12.2023 року становить: заборгованість за основним боргом - 4486,52 грн., заборгованість по відсотках - 13138,84 грн., пеня - 0,00 грн., загальна заборгованість - 17625,36 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 вересня 2025 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В. Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, призначено по цивільній справі судове засідання на 15 годину 00 хвилин 28 жовтня 2025 року. 28 жовтня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було відкладено на 13 годину 00 хвилин 02 грудня 2025 року. Позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" повноважного представника в судове засідання 02 грудня 2025 року не направив, проте в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи у відсутності позивача, в якоум івн просить суд розглядати цивільну справу за відсутності представника позивача та не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання по даній справі не з`явився, та на адресу суду повернулисчя конверти, в яких відповідачу з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № R 067015344811 та № R067036837591 за встановленою судом адресою реєстрації місця проживання відповідача було направлено повістку про виклик до суду в судовs засідання призначені на 28 жовтня 2025 року та на 02 грудня 2025 року з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення по причині відсудності адресата за вказаною адресою. При цьому суд враховує, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою\~позивача,\~вважає за\~можливе проводити\~заочний розгляд\~справи та\~ухвалити заочне\~рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі наданих суду доказів було встановлено, що 24 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечене агенство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76315875 (а.с.7-9) Відповідно п. 1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власніть грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням рквізитів електронного платіжного засобу позичальникка, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно п. 2.1 Сума позики складає: 10000,00 гривень. Відповідно до п. 2.2 Договору строк позики становить 30 днів. Відповідно до п.2.3 Договору визначено тип процентної ставки як фіксована 2,5 % в день, знижену процентну ставку 0,625% в день, яка застосовується у відповідності до умов Програми лояльності, процентна ставка за понадстрокове користування позикою в розмірі 2,70% в день, пеня в розмірі 2,70%. Датою надання позики сторини погодили 24 грудня 2023 року, датою повернення - 22.01.2024 року. Пунктом 4 Договору Сторони погодили, що проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного жоговором. Відповідно додатку №1 до Договору позики № 76315875 від 24.12.2023 р. "Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит" датою повернення кредиту та сплати нарахованих процентів сторони погодили 22 січня 2024 року, тобто саме з цієї дати застосовується процентна ставка 2,7%. (а.с.9) Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76315875 від 24.12.2023 р.та додаток №1 до нього сторони підписали елекронними підписами у виді одноразових ідентифікаторів. Такі ж умови кредитування викладені в паспорті споживчого кредиту підписаного позичальником [PERSON] 24 грудня 2023 р. електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.11-12) В договорі позики № 76315875 від 24.12.2023 р. позичальником [PERSON] було зазначено номер особистого електронного платіжного засобу: [NUMBER] (а.с. 9) Згідно з листом АТ «Таскомбанк» "Про підтверження платежу" № 11692/47.1 від 28 березня 2025 року, підтверджено здійснення переказу грошових коштів на рахунки одержувачів до яких емітовані електронні платіжін засоби, а саме: 24 грудня 2023 року було проведено операцію з перерахування відправником ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" на карту [NUMBER] суми в розмірі 10000,00 грн, код авторизації 535841,TSL_ID 1496f5t3-533a-4207-b7d2-33386e19Fb8b (а.с.27) Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 76315875 від 24.12.2023 р. станом на 22 травня 2024 року заборгованість позичальника [PERSON] складає 17625,36 грн., та включає в себе заборгованість за основним боргом в розмірі 4486,52 грн, заборгованість по відсотках в розмірі 13138,84 грн. (а.с. 23-36). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначеност. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Договір позики № 76315875 від 24.12.2023 р. позичальником [PERSON] підписаний електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора VuWb7tfGUU, зі сторони позикодавця договір підписаний директором ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" [PERSON] електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора am0poGNb04 об 23 год. 17 хв. 24 грудня 2023 року (а.с. 9) Відразу після вчинених дій 24.12.2023 об 23:18:13 АТ «Таскомбанк» перерахувало грошові кошти в сумі 10000 грн. на банківську карту відповідача вказану в договорі № [NUMBER] , що підтверджується листом АТ "Таскомбанк" №11692/47.1 від 28.03.2025 р. (а.с. 27) Даний факт є свідченням того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця і повністю погодився із його умовами. Відтак сторони дійшли згоди за всіма істотними умовами такого виду договорів. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст.526,527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставіст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст.610,612 ЦК України- порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості. Щодо переходу до нового кредитора ТОВ «Свеа фінанс» прав первісного кредитора у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно з ст. 514, ч.1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив правовий висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Судом встановлено, що 22 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 бепечне товариство необхідних кредитів" і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу № 01.02-14/24. Відповідно до розділу 2 згаданого Договору Факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю "1 бепечне товариство необхідних кредитів" відступає (передає) фактору права вимоги, а а фкатор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Загальний розмір заборгованостей складає 83646226,22 грн згідно з реєстром боржників. В тому\~числі за\~даним Договором\~Факторину ТОВ\~«СВЕА ФІНАНС»\~було відступлено\~право вимоги\~за заборгованістю\~ [PERSON] \~за договором № 76315875 від 24.12.2023 р., що підтверджується наданою позивачем копією договору факторингу, копією акту прийому-передачі документації за договором факторингу, копією платіжної інструкції про оплату фінансування згідно договору факторингу та витягом з реєстру боржників до цього договору, де під номером 2321 зазначено [PERSON] , ІПН [NUMBER] , номер договору № 76315875, дата видачі позики 23.12.2023 р., заборгованість за тілом 4486,52 грн, заборгованість по процентам за користування 13138,84 грн., загальна сума боргу 17625,36 грн. (а.с. 28-40). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 76315875 від 24.12.2023 р. станом на 22 травня 2024 року заборгованість позичальника [PERSON] складає 17625,36 грн., та включає в себе заборгованість за основним боргом в розмірі 4486,52 грн, заборгованість по відсотках в розмірі 13138,84 грн. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився та належними доказами не спростував доводи позивача, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, та враховуючи те, що умовами кредитного договору встановлено обов`язок позичальника повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами, визначені договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення вказаної суми заборгованості. На підставі аналізу наведених норм законодавства та досліджених судом доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved