Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Мацола А.В. звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, представник позивача посилається на те, що 04 червня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №20. Від даного шлюбу позивач з відповідачкою по справі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Всі питання стосовно виховання та матеріального утримання дітей сторонами узгоджено в добровільному порядку. Представник позивача вказує, що сімейне життя у сторін не склалося, у зв`язку з тим, що сторони мають різні характери та погляди на життя, втратили почуття одне до одного, відсутнє взаєморозуміння, вже досить тривалий час проживають окремо, жодних відносин не підтримують, а тому шлюб фактично розпався. Представник позивача зауважує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити позивача та відповідачки інтересам. У зв`язку з наведеним просить суд шлюб розірвати та строк на примирення сторонам не надавати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 31.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове не з`явилися. У заяві від 25.11.2025 року представник позивача просить розгляд справи проводити без її та позивача участі. Відповідачка будучи, відповідно до положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень за штрих кодовими ідентифікаторами №R067032348464, №R067031941544, в судове засідання не з`явилася. 18.11.2025 року подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, стосовно розірвання шлюбу не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 4 червня 2011 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області Україна за актовим записом №20, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] (а.с.9). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] , виданих виконкомом Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області України 23.09.2013 (а.с.15-16). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що подружнє\~життя між\~сторонами не\~склалося. Про це свідчать ті обставини, що сторони не проживають однією сім`єю тривалий час. Шлюбні відносини у подружжя відсутні. Оскільки позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу\~з відповідачкою, яка подала заяву, згідно якої не заперечила проти розірвання шлюбу, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін, не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у сумі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Outcome: approved