Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Представник АТ "Кредобанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором CL-338527 в розмірі 191317,57 грн., в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Так, 25.10.2021 року,\~ [PERSON] уклала з ПАТ «Кредобанк», Кредитний договір № CL-338527. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до пунктів Кредитного договору Позичальник прийняв на себе обов`язок повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки , передбачені цим Договором та Додатковими договорами. Відповідно до умов Кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків Позичальником, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу Позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 23.05.2025 року заборгованість за Кредитним договором становить 191317,57 грн., в т.ч.: прострочена заборгованість за основним боргом ( тіло): 136770,58 грн.; прострочені проценти за основним боргом: 54546,99 грн. У результаті порушення позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № CL-338527 від 25.10.2021 року заборгованість, яка підлягає стягненню на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК», складає 191317,57 грн. На підставі викладеного представник позивача просив стягнути заборгованість на користь позивача. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025 року головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд якої постановлено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.07.2025 року продовжено підготовче провадження по справі та відкладено розгляд справи. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.09.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача АТ «КРЕДОБАНК» в судове засідання не з`явилась, при цьому на адресу суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із зворотною відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», відзиву відповідач до суду не подав та про причини своєї неявки суд не повідомив. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, відповідач, враховуючи положення ст.ст. 128,130 ЦПК України, вважається такою, що повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання. Крім того, відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про що свідчить скріншот наявний в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Суд встановлено, що 25.10.2021 року,\~ [PERSON] уклала з ПАТ «Кредобанк», Кредитний договір № CL-338527. Відповідно до копії кредитного договору № CL-338527 від 25.10.2021 року, на кожній сторінці якого наявний підпис відповідача [PERSON] та представника банку, судом встановлено таке. Пунктом 1 договору передбачено, що банк зобов`язується надати у власність позичальника грошові кошти (кредит) на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому кредитному договорі. Сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору: суми валюти та кредиту\~160 000,00 грн.; дати видачі кредиту\~25.10.2021 року; строку терміну кредитування\~ 60 місяці, тобто до 23.10.2026; цілі кредиту\~перерахувати грошові кошти в сумі 426,04 грн., 30\~395,88 грн., 52\~884,89 грн., 48\~860,62 грн., 27\~432,57 грн. на визначені договором рахунки; порядку повернення кредиту; порядку видачі кредиту; процентної ставки за кредитом\~29,99 % річних; загальних витрат по кредиту, орієнтовної реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту; відповідальність сторін Згідно з додатком №1 до кредитного договору № CL-338527 від 25.10.2021 року, сторонами досягнуто згоди щодо встановлення графіку платежів за вищевказаним кредитним договором та розрахунку загальної вартості кредиту. Разом з тим 22.06.2022 року було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № CL-338527 від 25.10.2021 року, згідно якої сторони змінили порядок погашення позичальником заборгованості за кредитним договором шляхом підписання нового графіку платежів та погодили, що за кредитним договором термін повернення кредиту до 23.10.2027 року. Крім того, 01.02.2024 року було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № CL-338527 від 25.10.2021 року, згідно якої сторони змінили порядок погашення позичальником заборгованості за кредитним договором шляхом підписання нового графіку платежів та погодили, що за кредитним договором термін повернення кредиту до 23.10.2028 року. Згідно з додатком №1 до Додаткового договору №1 від 22.06.2022 року до кредитного договору № CL-338527 від 25.10.2021 року та Додаткового договору №1 від 01.02.2024, сторонами досягнуто згоди щодо встановлення графіку платежів за вищевказаним кредитним договором та розрахунку загальної вартості кредиту. Відповідачкою [PERSON] також було підписано паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого сторонами обумовлено істотні умови кредиту: тип кредиту\~кредит; суму (ліміт кредиту)\~160\~000 грн.; строк кредитування: 60 місяці; мету отримання кредиту: поточні потреби, рефінансування заборгованості; спосіб і строк надання кредиту\~безготівково, у день підписання сторонами договору; процентну ставку: 29,99 % річних; тип процентної ставки\~фіксована, метод розрахунку: факт/360, схема: ануїтет; загальні витрати за кредитом; реальну річну процентну ставку\~34,47%; порядок повернення кредиту. Відповідно до копій меморіальних ордерів № 61769207, №61769203, № 61769236, № 61769201, № 61769244 від 25.10.2021 року на рахунки вказані [PERSON] у кредитному договорі № CL-338527 від 25.10.2021 року було перераховано кредитні кошти у розмірі 426,04 грн., 30\~395,88 грн., 52\~884,89 грн., 48\~860,62 грн., 27\~432,57 грн. у рахунок погашення кредитних заборгованостей позичальника та видачі кредиту відповідно до договору № CL-338527 від 25.10.2021 року відповідно. Відповідно до\~наданого розрахунку\~заборгованості за\~договором кредиту\~№ CL-338527 від 25.10.2021 року, загальний розмір заборгованості станом на 23.05.2025\~року становить 191317,57 грн., з яких 136770,58 грн. сума заборгованості за кредитом; 54546,99 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім наведеного, на підтвердження позовних вимог представником позивача надано виписку по особовому рахунку [PERSON] з 25.10.2021 по 23.05.2025 року. 24.03.2025 року представником АТ «Кредобанк» було направлено [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-338527 від 25.10.2021 року, згідно досудової вимоги вих. № 85-14852325/25 щодо виконання договірних зобов`язань. Враховуючи наведене, встановлено, що відповідачка [PERSON] , відповідно до укладеного договору, отримала можливість користуватися послугами банку, зокрема, використовувати кредитні кошти, перераховані на її рахунки. Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу можливість користуватись кредитними коштами. Відповідачка, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість, яку, згідно із розрахунком позивача, такий просить стягнути з відповідача. Згідно із ч. 1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~81,\~82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з укладенням спірного кредитного договору регламентуються положеннями\~Цивільного кодексу України,\~Закону України «Про банки та банківську діяльність»,\~Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»,\~Закону України «Про споживче кредитування»\~та інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг. За правилом ч. 1\~ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, належить зробити висновок, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до п. 6.1 кредитного договору № CL-338527 від 25.10.2021 року, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Отже, обов`язок повернення позичальником кредитних коштів, сплати процентів встановлені кредитним договором. Також цей обов`язок передбачений ч. 1 ст.\~1048\~та ч. 1 ст.\~1049 ЦК України, а відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Згідно з ч. 2 статті\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. У частинах 1, 3\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. У позовній заяві позивач зазначає, що при підписанні заяви відповідач підтвердила, що ознайомлена з умовами договору правилами надання банківських послуг та тарифами банку. За змістом ч. 1\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, відповідач підтвердив своїм підписом, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, та зобов`язався виконувати їх умови. Відповідно до ч. 2\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Частиною 2\~ст. 638 ЦК України\~передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку, відповідач підписом у анкеті-заяві визнав та погодився на запропоновані банком умови користування його послугами. Також одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди, відповідач підтвердив дію договору фактом користування картковим рахунком та використанням кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2\~ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування кредитними коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови кредитування. Відповідачка користувалася кредитними коштами, наданими їй банком, здійснювала погашення заборгованості, що знайшло своє відображення у розрахунку заборгованості за договором № CL-338527 від 25.10.2021 року станом на 23.05.2025 року. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25.01.2023 у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідачем наведений розрахунок незаперечено, власного не проведено, доказів його неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення, судовий збір слід стягнути з відповідачки у розмірі 3028,00 гривень на користь позивача.

Outcome: approved