Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

24\~вересня 2025\~року представник\~позивача,\~ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~"ФАКТОРИНГОВА\~КОМПАНІЯ "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС"\~-\~Руденко К.В.\~ звернувся\~до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.05.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір Z75.24347.005303371, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит в сумі 23785,00 грн. строком до 25.05.2021 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,0% річних та платою за обслуговування кредитної заборгованості, згідно графіку щомісячних платежів. Відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у встановлений договором термін. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІВЕНСТ УКРАЇНА», правонаступником якого є ТОВ "СВЕА ФІНАНС", було укладено Договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІВЕНСТ УКРАЇНА». 26.07.2023 року між ТОВ «РОСВЕН ІВЕНСТ УКРАЇНА», правонаступником якого є ТОВ "СВЕА ФІНАНС" та ТОВ "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" укладено Договір факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023 року, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС". Посилаючись на вимоги чинного законодавства та у зв`язку з порушенням відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 51045,34 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 20197,30 грн., заборгованості за відсотками в сумі 6444,44 грн. та заборгованість за плату за обслуговування в сумі 24403,60 грн., яку і просив стягнути з відповідачки, а також сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач неодноразово у судові засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином про, що в матеріалах справи містяться відповідні докази, заяв чи клопотань не надала, про причини неявки не повідомила. Згідно Витягу з Реєстру Марганецької територіальної громади №2025/014226886, сформованого 29.09.2025 року [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Статтею 131\~ЦПК України передбачено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Оскільки поштові конверти повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідача, крім викликів за вищевказаними адресами, було викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик відповідача опубліковано: 28.10.2025 року. Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. \~\~Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. У відповідності до ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.05.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування № Z75.24347.005303371, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит в сумі 23785,00 грн. строком до 25.05.2021 року (24 місяці), а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у термін, встановлений Договором. На підтвердження факту укладення вказаного договору до позовної заяви долучено наступні докази: Договір кредиту та страхування № Z75.24347.005303371 від 25.05.2019 року та Паспорт споживчого кредиту. Сторонами також погоджено плату за користування позикою, порядок її повернення та встановлена сукупна вартість позики. Усі зазначені документи підписані власноруч відповідачкою отже, [PERSON] ознайомилася з умовами кредитування та погодилася на умови кредитного договору . Відповідно до виписки по особовим рахункам договору кредиту Z75.24347.005303371 від 25.05.2019 року, відповідачка користувалася кредитними коштами та здійснювала часткове погашення кредиту. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 25.07.2023 року заборгованість відповідачки складає 51045,34 грн., з яких: 20197,30 грн. - тіло кредиту, 6444,44 грн. - заборгованість за відсотками та 24403,60 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до частини 1\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (статті 525-527 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. \~Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі\~статтею 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно\~статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до\~статті 536 ЦК\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з пунктом 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з абзацом 4 частини 2\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Згідно з частиною п`ятою\~статті 12 Закону «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі №204/224/21 у постанові від 06 листопада 2023 року, дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких підстав суд приходить до висновку, що 25.05.2019 року виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачкою у зв`язку з укладенням Договору кредиту та страхування № Z75.24347.005303371 [PERSON] , будучи вільною в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідачка погодилася, підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами.\~ [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 23785,00 грн і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі із відсотками за користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором Z75.24347.005303371, станом на 25.07.2023 року заборгованість відповідачки складає 51045,34 грн., з яких: 20197,30 грн. - тіло кредиту, 6444.44 грн. - заборгованість за відсотками та 24403,60 грн. - заборгованість за комісіями. ТОВ "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до [PERSON] і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Наданий позивачем розрахунок заборгованості містить фактичну суму кредиту, з урахуванням часткового повернення [PERSON] заборгованості, розмір відсотків за користування кредитними коштами встановлений у кредитних договорах відповідає розміру встановленому в\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Приймаючи до уваги те, що відповідачка отримавши кредитні кошти зобов`язання з їх повернення не виконала, відсотки у встановленому договором розмірі не сплатила, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача 20197,30 грн. суми заборгованості за кредитом та 6444,44 грн. суми заборгованості за відсотками є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки у Договорі кредиту та страхування Z75.24347.005303371 та Паспорті споживчого кредиту АТ «Ідея Банк» не зазначено та не надано доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця таких як «Інші послуги банку», суд дійшов висновку, що положення пункту 5 Паспорту споживчого кредиту, який є Додатком №1 до Договору кредиту та страхування Z75.24347.005303371 від 25.05.2019 року є нікчемними відповідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин, позовна вимога в частині стягнення з відповідачки на користь позивача 24403,60 грн. суми заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1264 гривні 31 копійку - (26 641,74 х2422,40:51045,34= 1264,31). Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини 1-2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду копію Договору про надання юридичних послуг №02/08/2024 від 02 серпня 2024 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю гр. Руденко Костянтину Васильовичу; копію Акту приймання-передачі наданих послуг №56 до Договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року від 03.03.2025 року; копію Витягу з Реєстру №1 до Договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року від 03.03.2025 року; копію платіжної інструкції кредитового переказу кошів від 03.03.2025 року відповідно до якої ТОВ "ФК " УКПГЛОБАЛ ФІНАНС" перерахувало [PERSON] грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. за надання юридичних послуг. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial