Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

20 лютого 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом на нерухоме майно У позовній заяві посилався на те, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,32 га., яка розташована на території Воронцівської (нині Сухоєланецької) сільської ради Новоодеського (нині Миколаївського) району Миколаївської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого громадянину України від 08 червня 1998 року, серії [NUMBER] . Спадщину після смерті свого чоловіка позивач прийняла, оскільки була зареєстрована на момент смерті зі своїм чоловіком [PERSON] та постійно проживала з ним на час відкриття спадщини за однією адресою (ст.1270 ЦК України) [ADDRESS] . Звернувшись до Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області з наміром оформити свої спадкові права на спадкове майно, позивач дізналася, що не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановчого документу на спадкове майно. Місце перебування оригіналу документа на спадкове майно позивачу не відоме. У зв`язку з цим вона не можу реалізувати своє право на спадщину та розпорядитись своїм спадковим майном. Посилаючись на вищевикладене просив визнати за позивачем у порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,32 га., яка розташована на території Воронцівської (у теперішній час Сухоєланецької) сільської ради Новоодеського (у теперішній час Миколаївського) району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого громадянину України від 08 червня 1998 року, серії [NUMBER] . Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяви про розгляд справи без їх участі та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.04.2016 року). На час смерті [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] видане 26.11.1988 року Воронцівською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,32 га., яка розташована на території Воронцівської (нині Сухоєланецької) сільської ради Новоодеського (нині Миколаївського) району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого громадянину України від 08 червня 1998 року, серії [NUMBER] . Як видно із матеріалів спадкової справи №184/2016 розпочатої 24.09.2016 року до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину , після чоловіка позивач прийняла подавши відповідну заяву про прийняття спадщини, крім того позивач була зареєстрована і проживала із спадкодавцем за однією адресою на час його смерті. Інші спадкоємці першої черги, діти покійного [PERSON] та [PERSON] , які також були зареєстровані і проживали із спадкодавцем за однією адресою на час його смерті, подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини. Відомостей про існування інших осіб, які прийняли спадщину чи мають право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено. Разом з тим у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, через що вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Але прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. У силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Потреба у застосуванні такого способу виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджено відповідними доказами, не визнається іншими особами або ними оспорюється (пункт 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Отже, у разі втрати, пошкодження або відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця, та неможливістю у зв`язку з цим отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, права спадкоємців можуть бути захищені в судовому порядку у спосіб, визначений ст. 392 ЦК України. Згідно з п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до цього Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Згідно положень ч.4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України, суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.. Суд приходить до висновку, що визнання права власності за позивачем на спадкове майно не порушить прав інших осіб, тому позовні вимоги є обґрунтованими. За клопотанням представника позивача - судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved