Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що вона та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.09.2021 рок, який розірвано рішенням суду від 19.06.2024 року. Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та потребує матеріальної підтримки з боку відповідача. З 06.09.2023 року вона та відповідач не проживають спільно, з 01.09.2023 року по 01.11.2024 року відповідач матеріальної допомоги не надавав, а з листопада 2024 року між ними була досягнута домовленість про сплату аліментів у розмірі 25% його доходу. Наразі відповідач сплачує щомісячно аліменти у розмірі 5\~000 грн., але вона бажає юридично закріпити обов`язок відповідача щодо сплати аліментів у визначеному законом порядку. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позову і до його повноліття, зарахувати добровільно сплачені кошти відповідачем, які частину виконання рішення суду у разі їх документального підтвердження. Ухвалою суду від 06.10.2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов. \~ \~ \~ \~Відповідачем відзиву на позов не надано, у зв`язку з тим, що розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження, суд обмежується наданими позивачем доказами. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.09.2021 року, який розірвано рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.06.2024 року. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Нижньосілезьким управлінням цивільного стану у місті Валбжих Республіки Польща, актовий запис № 0265011/00/AU/2021/482263 від 30.04.2021 року. На даний час дитина проживає разом з позивачем та потребує утримання і матеріальної допомоги відповідача. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, не має виплат по іншим виконавчим документам. Згідно ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вказане також кореспондується частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, якаю держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповіача підлягють стягненню аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття з дня звернення позивачем до суду, тобто з 03.10.2025 року. Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача щодо зарахування добровільно сплачених коштів відповідачем, які частину виконання рішення суду у разі їх документального підтвердження. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 1 211,20 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і ст.ст. 180, 181 183, 191 СК України,

Outcome: approved