Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

28 серпня 2025 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 679188809 від 01.07.2023 року. Позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 679188809 від 01.07.2023 року у розмірі 84 864,92 грн, що складається з: 18 600,00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 66 264,92 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 01.07.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 679188809 на суму 18 600,00 грн. Кредитний договір укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» з використанням одноразового ідентифікатора (електронного підпису) MNV73W3U, що прирівнюється до письмової форми договору. Позивач посилається на те, що відповідач отримала кредитні кошти, але зобов`язання щодо своєчасного та повного повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у вказаному в позові розмірі. Також позивач обґрунтовує наявність у нього права вимоги до відповідача наступним ланцюгом відступлення права вимоги (договорів факторингу): 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (далі Договір факторингу 1). Пунктом 1.3 Договору факторингу 1 передбачено, що під правом вимоги розуміються всі права клієнта (первісного кредитора) за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників щодо сплати суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Розділом 4 Договору факторингу 1 визначено, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання відповідного реєстру прав вимоги; право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права до боржника та додаткового оформлення не потребує. На виконання Договору факторингу 1 сторони підписали Реєстр прав вимоги № 243 від 08.08.2023 року, за яким від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 679188809. До матеріалів справи позивачем долучено витяг з Реєстру прав вимоги № 243, що містить персональні дані тільки відповідача, інші відомості приховано з метою захисту персональних даних третіх осіб. Факт фінансування первісного кредитора ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» за вказаним реєстром підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків та Протоколом узгодження предмета факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги. 27.05.2024 року між ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 27/0524-01 (далі Договір факторингу 2). Згідно з розділом 2 Договору факторингу 2 ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» зобов`язалося відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату. Пунктом 1.5 Договору факторингу 2 передбачено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступаються за цим договором. На виконання Договору факторингу 2 27.05.2024 року сторони підписали Реєстр прав вимоги № 1, за яким від ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 679188809. До матеріалів справи долучено витяг з цього реєстру щодо відповідача. Факт фінансування ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» зі сторони ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» підтверджується платіжною інструкцією, доданою до позову. 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю (далі Договір факторингу 3), відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 679188809. Пунктом 1.2 Договору факторингу 3 передбачено, що перехід прав вимоги від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача відбувається в момент підписання сторонами Акта приймання-передачі Реєстру боржників. Згідно з Реєстром боржників від 04.06.2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 84 864,92 грн. До позову додано витяг з цього реєстру щодо відповідача, а також акт приймання-передачі Реєстру боржників та платіжну інструкцію, що підтверджує фінансування ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» позивачем. Позивач вважає, що наведені договори факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами набуття ним статусу кредитора щодо заборгованості відповідача за кредитним договором № 679188809. У позовній заяві також міститься клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; позовні вимоги підтримано в повному обсязі; проти розгляду справи за відсутності представника позивач не заперечує. Рух справи та позиції сторін Ухвалою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (без виклику) сторін. Відповідач про відкриття провадження та право подати відзив була повідомлена належним чином. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що: рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2024 року [PERSON] визнано обмежено дієздатною та призначено їй піклувальника [PERSON] , у зв`язку з цим відповідач вважає, що позовні вимоги є безпідставними. 24.11.2025 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якій позивач заперечує проти доводів відповідача, вказуючи, що: кредитний договір укладено 01.07.2023 року, тобто значно раніше, ніж рішенням суду від 22.10.2024 року відповідача визнано обмежено дієздатною. Відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору та на момент укладення договору відповідач мала повний обсяг цивільної дієздатності, обмежень судом не встановлювалось. Крім того, рішень суду про визнання кредитного договору недійсним не ухвалювалося. Суд, враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а всі необхідні для вирішення спору докази подані, ухвалює рішення за наявними у справі матеріалами. Оцінивши подані сторонами письмові докази у їх сукупності, дослідивши доводи позову, відзиву та відповіді на відзив, суд приходить до наступних висновків. Правова оцінка суду Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладення договорів у електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію». За змістом ст. 3 цього Закону електронний договір це домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, оформлена в електронній формі. Частинами 3, 4, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом направлення оферти та її акцепту, зокрема шляхом заповнення електронної форми, підтвердження волевиявлення з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором; електронний договір, підписаний у порядку ст. 12 цього Закону, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі. З наданих позивачем документів вбачається, що 01.07.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 679188809, який підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV73W3U. Позичальник обрав суму кредиту 18 600,00 грн, погодився з умовами договору, включаючи процентні ставки, строк та порядок повернення кредиту. Факт надання кредитних коштів підтверджується платіжними документами (платіжними інструкціями та виписками), долученими до матеріалів справи. Відповідач не заперечує отримання коштів. Отже, суд приходить до висновку, що між первісним кредитором та відповідачем виникли зобов`язальні правовідносини за кредитним договором, відповідач отримала грошові кошти та зобов`язалась їх повернути з усіма належними платежами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання; боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений строк. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів у повному обсязі не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість. \~ \~ \~ \~Щодо доводів відповідача про обмеження дієздатності Відповідач посилається на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2024 року, яким [PERSON] визнано обмежено дієздатною та призначено їй піклувальника. Згідно зі ст. 36 ЦК України фізична особа може бути обмежена у цивільній дієздатності за рішенням суду; до ухвалення такого рішення особа вважається повністю дієздатною. За змістом законодавства рішення суду про обмеження дієздатності має значення на майбутнє та не скасовує автоматично правові наслідки правочинів, вчинених до його ухвалення, якщо такі правочини не визнані недійсними у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 215, 225 ЦК України правочин, вчинений особою, яка в момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та/або не могла керувати ними, може бути визнаний недійсним судом за позовом цієї особи, її опікуна (піклувальника) або іншої заінтересованої особи. У даній справі вимоги про визнання кредитного договору № 679188809 недійсним не заявлялись. Доказів того, що на момент укладення договору (01.07.2023 року) відповідач була позбавлена дієздатності або її дієздатність була обмежена судовим рішенням, суду не надано. \~ \~ \~ \~Отже, посилання відповідача на рішення суду від 22.10.2024 року про визнання її обмежено дієздатною не впливають на дійсність кредитного договору, укладеного 01.07.2023 року, та не є підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за належно укладеним і не визнаним недійсним договором. Щодо розміру заборгованості З поданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на дату подання позову загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 679188809 становить 84 864,92 грн, з яких: 18 600,00 грн основна сума боргу (тіло кредиту); 66 264,92 грн нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та проценти після закінчення строку дії договору. Надані розрахунки погоджуються з умовами кредитного договору (пункти 8.3.1, 8.3.2, 8.4, 8.6, 12.4 договору), відповідачем не спростовані, альтернативного розрахунку не подано. \~ \~ \~ \~Щодо переходу права вимоги до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки щодо дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Разом з тим, з аналізу наведених норм убачається, що межі та обсяг прав, які можуть бути відступлені, мають відповідати вимогам ЦК України щодо наявності дійсної вимоги на момент переходу права, а також мають бути належно підтверджені договором та документами, які оформлюють відступлення. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] був укладений 01 липня 2023 року. Разом з цим, договір факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» укладений 28.11.2018 року, тобто майже за п`ять років до укладення кредитного договору, з якого виникло право вимоги до відповідача. Пунктом 8.1,8.2 Договору передбачено, що він набуває чинності з дати його підписання та закінчується 28 листопада 2019 року, але будь в якому разі до моменту належного та повного виконання Стороною взятих на себе зобов`язань за цим договором. На момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 року та на момент закінчення строку дії цього договору 28 листопада 2019 року зобов`язання між первісним кредитором та відповідачем ще не існувало, відповідно у первісного кредитора не було права вимоги до [PERSON] , яке могло б бути відступлене ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу № 28/1118-01. Покликання позивача на те, що договором факторингу № 28/1118-01 передбачено можливість відступлення «майбутніх вимог», саме по собі не змінює того факту, що, відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, до нового кредитора можуть перейти тільки ті права, які належали первісному кредитору на момент переходу та є дійсними. Фактично позивач обґрунтовує перехід права вимоги до ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» посиланням на Реєстр прав вимоги № 243 від 08.08.2023 року, складений на виконання договору факторингу від 28.11.2018 року. При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що на дату складання реєстру (08.08.2023 року) договір факторингу № 28/1118-01 був належним чином чинним та діючим у частині відступлення прав вимоги за новими кредитними договорами, укладеними після 28 листопада 2019 року, а також не підтверджено належним чином зв`язок між цим реєстром та конкретним правом вимоги щодо відповідача з огляду на вимоги ст. 512, 514, 517 ЦК України. Оскільки ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» не довело належного набуття права вимоги від первісного кредитора до [PERSON] як боржника у зобов`язанні, таке право не могло бути передане цим товариством у подальшому на підставі договору факторингу № 27/0524-01 від 27.05.2024 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Відповідно, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» не набуло дійсного права вимоги до відповідача, а тому не могло передати його позивачу на підставі договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року. Таким чином, у ланцюгу відступлень «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до «ТАЛОН ПЛЮС» далі до «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та до «ЮНІТ КАПІТАЛ» не відбулося належного первісного переходу права вимоги щодо заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 679188809, яке б відповідало вимогам ст. 512, 514, 517 ЦК України. Доводи позивача про те, що права вимоги були фактично передані на підставі витягів із реєстрів прав вимоги та реєстру боржників, суд оцінює критично, оскільки ці витяги оформлені на виконання договору факторингу, укладеного задовго до виникнення самого кредитного зобов`язання з відповідачем, а відтак не спростовують висновку про відсутність дійсного права вимоги у первісного кредитора на момент його відступлення. Усі намагання позивача трактувати момент першого відступлення прав вимоги іншими датами (дати реєстрів), які відрізняються від дати закінчення строку дії договору факторингу від 28.11.2018 року, суперечать наведеним нормам матеріального права та не спростовують висновку суду про неналежність позивача як кредитора у зобов`язанні з відповідачем. З урахуванням наведеного, оскільки позивачем не доведено факту належного набуття права вимоги за кредитним договором № 679188809 від 01.07.2023 року, відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»» заявленої до стягнення заборгованості у розмірі 84 864,92 грн. Щодо судових витрат Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовляється повністю, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed