Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

22.10.2025 до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та [PERSON] 11.02.2025 уклали кредитний договір (оферти) №11.02.2025-100001036. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4500 гривень строком на 140 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 12859,77 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 грн, по процентам 5670 грн, комісії 529,77 грн, неустойки 2 160,00 грн. На підставі викладеного, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12859,77 гривень, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 30.10.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Кузьменко М. В. в судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохав суд розглядати справу за відсутністю представника позивача. Відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Повідомив, що дійсно укладав кредитний договір онлайн та отримав кредитні кошти у розмірі 4 500 гривень. Строк договору становив 140 днів. Заборгованість не погашав. Зазначив, що сума неустойки не має перевищувати 50 відсотків тіла кредиту. Визнав тіло кредиту у розмірі 4 500 гривень, комісію по кредиту та 2 000 гривень процентів за користування кредитом. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 11.02.2025 укладено кредитний договір (оферти) № 11.02.2025-100001036, відповідно до якого позичальнику було надано кредит у розмірі 4 500 гривень строком на 140 днів. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 30-36). Відповідно до п. 7 Заявки кредитного договору № 11.02.2025-100001036 (кредитної лінії) комісія, пов`язана з наданням Кредиту\~ 20% від суми Кредиту та дорівнює 900 грн. 00 коп. (а. с. 33). Відповідно до п. 15 Заявки кредитного договору № 11.02.2025-100001036 (кредитної лінії) неустойка становить 45 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Як вбачається з довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №98-1510 від 15.10.2025 перераховано кошти на суму 4500 гривень на платіжну картку клієнта [NUMBER] , дата транзакції 11.02.2025. Призначення платежу: видача за договором кредиту №11.02.2025-100001036 (а. с. 11). Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №11.02.2025-100001036 від 11.02.2025 у розмірі 12859,77 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 грн, по процентам 5670 грн, комісії 529,77 грн, неустойки 2 160,00 грн. Суду також надано картку субконто, з якої вбачається, що відповідачем здійснювалось погашення за кредитним договором, а саме сплачено: проценти за користування кредитом у розмірі 630 гривень, комісію у розмірі 370,23 гривень, неустойку у розмірі 90 гривень (а. с. 15-24). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Судом встановлено та не заперечується відповідачем укладення кредитного договору №11.02.2025-100001036 від 11.02.2025 та отримання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 4500 гривень. В судовому засіданні встановлено, що згідно умов укладеного кредитного договору строк кредитного договору становить 140 днів, процентна ставка фіксована - 1% на день. Також визначено комісію, пов`язану з наданням Кредиту\~ 20% від суми Кредиту у розмірі 900 гривень. За таких обставин, суд бере до уваги розрахунок заборгованості сторони позивача, згідно якого вбачається, що заборгованість за тілом кредиту становить 4500 гривень, за процентами 5670 гривень, за комісією 529,77 гривень. Вказаний розрахунок відповідає умовам укладеного договору та розмірам внесених стороною відповідача коштів на погашення заборгованості (проценти (4500 гривень * 1% * 140 днів) 630 гривень; комісія 900 гривень - 370,23 гривень). Водночас суд не може погодитися із нарахуванням неустойки за кредитним договором з огляду на наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки неустойка нарахована за період після 24 лютого 2022 року, заборгованість за неустойкою у розмірі 2160 гривень стягненню не підлягає. Судом встановлено, що згідно картки субконто відповідачем сплачено 90 гривень в рахунок погашення неустойки. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 10609,77 гривень, з них за тілом кредиту 4 500 гривень, за процентами 5580 гривень (5670 - сплачені 90 гривень в рахунок погашення заборгованості за неустойкою), за комісією 529,77 гривень. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути 1998,48 гривень пропорційно до розміру задоволених вимог (2422,40 * 82.50%).

Outcome: partial