Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною 18 років. Позов обґрунтовано тим, що сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у вихованні дитини участі не приймає, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом та просить заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач подала до суду заяву згідно якої просить справу розглядати без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 33). Відповідач подав до суду заяву згідно якої просить справу розглядати без його участі, заявлені позовні вимоги визнає (а.с 32). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони у справі мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21.08.2023 року малолітній [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.6,7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 181 СК України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1 статті 183 Сімейного кодексу України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищевикладене суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з визнанням позову, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved