Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

04.02.2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 02.08.2006 року Городненською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 12. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище без змін. Вимоги мотивує тим, що їх подружні відносини з відповідачем фактично розірвано, спільного господарства вони не ведуть, шлюб має формальний характер. Вони з відповідачем мають різні погляди на життя, за характером не сходяться, що суперечить їх подальшому сумісному проживанню. Проживати однією сім`єю не здається для неї можливим, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх з відповідачем інтересам. Вона прийшла до твердого переконання, що розірвання шлюбу між ними неминуче, шлюбних відносин вони не підтримують. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей, але з`явитися одночасно до органу РАЦС вони не можуть, так як не спілкуються, тому вона звертається до суду з даним позовом. Ухвалою судді Кравцової А.В. від 24.02.2025 року позовну заяву залишено без руху, а 14.04.2025 року заявлено самовідвід, у зв`язку з чим 18.04.2025 року справу повторно розподілено судді Раца В.А. Ухвалою судді від 28.04.2025 року по справі відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. В подальшому ухвалою суду від 04.08.2025 року явку позивача [PERSON] в судове засідання, призначене на 23.09.2025 року було визнано обов`язковою, для надання особистих пояснень. Позивач [PERSON] в судове засідання з`явилася, на фіксуванні судового процесу не наполягала, надала перед початком судового засідання заяву про розгляд справи без її участі, на розірванні шлюбу наполягала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ та надіслання судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причину неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2006 року, який зареєстровано Городненською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №12 (а.с.7). За твердженнями викладеними в позовній заяві сторони від шлюбу не мають неповнолітніх дітей, доказів протилежного суду не надано. Судом встановлено, що сторони однією сім`єю не проживають, сумісного господарства не ведуть, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між подружжям зникло почуття взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, спільне життя подружжя не склалося, подружжя не проживають як сім`я, тому подальше сумісне проживання між сторонами стало неможливим. Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 ст. 110, ч.2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, на розірванні шлюбу наполягає. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. На підставі вищезазначеного суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved