Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

23 червня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява ТзОВ «Цикл Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява подана представником позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд». Позов обґрунтовано тим, що 26 лютого 2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 26201000461731, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. 28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТзОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 28/03/24, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило право вимоги за кредитним договором № 26201000461731 від 26 лютого 2020 року на користь ТзОВ «Цикл Фінанс». Таким чином ТзОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором. Представник позивача зазначає, що загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 11699,31 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту 4385,68 гривень; заборгованість по відсотках 5596,56 гривень; заборгованість по комісії 1717,07 гривень. На підставі наведеного представник позивача просить суд стягнути з відповідача\~ [PERSON] на користь ТзОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за Кредитним договором в розмірі 11 699,31 гривень та понесені судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 25 червня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Корольовського районного суду міста Житомира не надійшов. Представник позивача ТзОВ «Цикл Фінанс» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Матеріали справи містять відомості про те, що позивачем належно виконано вимоги ч. 7 ст.\~43\~ЦПК України та надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання копію позовної заяви з додатками. Крім того, відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судова повістка надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Однак, відповідне поштове відправлення повернуте на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України відповідач вважається такою, що отримала судову повістку. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. За наявності всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 26 лютого 2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір № 26201000461731 про встановлення кредитного ліміту (Кредитний договір). Згідно з п. 1.1 Кредитного договору банк здійснює кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта N [NUMBER] , відкритого в Банку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (Кредитна картка), шляхом встановлення кредитного ліміту у вигляді відновлюваної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку. Кредитне обслуговування Рахунку здійснюється на наступних умовах: - максимальний ліміт Кредитної лінії на дату укладання цього Договору становить - 200 000,00 гривень; - строк дії Кредитного ліміту - 12 місяців з дати встановлення Кредитного ліміту. Якщо на пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії Кредитного ліміту жодна із сторін в установленому в УДБО порядку но заявить про припинення строку дії Кредитного ліміту, строк дії Кредитного ліміту продовжується на той же строк і на тих же умовах, що визначені в цьому Договорі. Подовження строку дії Кредитної лінії може здійснюватися необмежену кількість разів; - процентна ставка за користування Кардитом с фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за Кредитом: 48 % річних; на прострочену заборгованість за Кредитом: 56% річних. Пільговий період: без пільгового періоду. - щомісячна комісія за користування лімітом кредитної лінії - 2,00 % від фактичної заборгованості за Кредитом станом на останній банківський день поточного місяця. Умови, визначені в цьому пункті Договору, с істотними умовами кредитного договору. 28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТзОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 28/03/24, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило право вимоги за кредитним договором № 26201000461731 від 26 лютого 2020 року на користь ТзОВ «Цикл Фінанс». Досліджені судом докази свідчать, що ТзОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором, а тому має право звернення до суду з цим позовом. Частиною 2\~статті 11 Цивільного кодексу України\~визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). Стаття 627ЦК України\~визначає, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1ст. 512\~ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 1ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Щодо розміру заборгованості та її складових суд зазначає таке. Суд ураховує, що між сторонами 26 лютого 2020 року укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк здійснює кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідно до розрахунку, який наявний в матеріалах справи, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 26201000461731 станом на 27 березня 2024 року становить 11\~544,01 гривень, з яких: 4\~385,68 гривень залишок кредиту, 5\~441, 26 гривень заборгованість по процентах, 1\~717,07 заборгованість за комісією. Щодо стягнення заборгованості за комісією. Відповідно до умов кредитного договору № 26201000461731 від 26 лютого 2020 року, банк установив щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості, порядок нарахування та сплати якої визначено умовами зазначеного договору. Згідно з довідкою\~розрахунком ТзОВ «Цикл Фінанс» заборгованість [PERSON] по комісії за кредитним договором № 26201000461731 становить 1\~717,07 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. За ч. ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Відтак, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Зі змісту Кредитного договору, який укладений між АТ "Банк Кредит Дніпро" та [PERSON] 26 лютого 2020 року, встановлено, що відповідачу визначено комісію за обслуговування кредиту у розмірі 2,0 % щомісячно. Разом з тим, позивачем не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Суд ураховує, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні Кредитного договору, відтак положення цього щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Подібні висновки викладені у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача комісії за Кредитним договором 1 717,07 гривень до задоволення не підлягає. Ураховуючи наведене, суд вважає, що позивачем ТзОВ «Цикл Фінанс» доведено наявність заборгованості відповідача за Кредитним договором у розмірі 9\~826,94 з яких: 4\~385,68 гривень заборгованість за тілом кредиту, 5\~441, 26 гривень заборгованість за відсотками. Також суд ураховує, що відповідач відзиву на позовну заяву не подав, наявності заборгованості не спростував. Розподіл судових витрат. Частиною 1ст.\~141\~ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2\~034,65 гривень. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Позивач просить здійснити розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Цикл Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі докази: договір про надання правничої допомоги №434536613 від 02 січня 2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг від червня 2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 03 червня 2025 року сума гонорару адвоката складається з 5\~000 гривень. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial