Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги таким. 21.04.2021 між [PERSON] та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» в електронній формі укладений договір про споживчий кредит № 4333768, за яким відповідач отримала кредит у безготівковій формі. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 37200 грн 00 коп., яка складається з: 8000 грн 00 коп. - суми заборгованості за тілом кредиту; 27600 грн 00 коп. - суми заборгованості за відсотками; 1600 грн 00 коп. - суми заборгованості за комісійними винагородами. 10.08.2021 укладено договір відступлення прав вимоги № 06Т, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема за договором № 4333768. Відтак ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 4333768. Позивач просить\~суд стягнути\~з відповідача\~на свою\~користь заборгованість\~за кредитним договором № 4333768 від 21.04.2021 у сумі 37200 грн 00 коп., яка складається з: 8000 грн 00 коп. - суми заборгованості за тілом кредиту; 27600 грн 00 коп. - суми заборгованості за відсотками; 1600 грн 00 коп. - суми заборгованості за комісійними винагородами, а також судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн 00 коп. Ухвалою судді від 06.10.2025 у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду 30.10.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 30 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено на 26.11.2025 у зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання. Представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенко М.Е. 26.11.2025 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, однак, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечив проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] відповідно до ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але повторно не з`явилася у судове засідання без поважних причин, не подала відзив на позов, а тому суд вважає можливим відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення). Відтак ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26.11.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи. Фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснювалося відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що 21.04.2021 між [PERSON] та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» укладено договір про споживчий кредит № 4333768 (індивідуальна частина), який відповідачем підписано електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. За цим договором кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит (п. 1 Договору) (а.п. 24-27). Відповідно до умов договору про споживчий кредит № 4333768\~(індивідуальна\~частина)\~від 21.04.2021\~ТОВАРИСТВО З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» надало відповідачу кредит у розмірі 8000 грн 00 коп. (п. 1.2. Договору); кредит надається строком на 30 днів з 21.04.2021 (строк кредитування) (п. 1.3. Договору); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 21 травня 2021 року (п. 1.4. Договору); комісія за надання кредиту становить 1600 грн 00 коп., яка нараховується за ставкою 20,00 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1. Договору); проценти за користування кредитом 3600 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом (п. 1.5.2. Договору); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом (п.\~1.6. Договору); тип процентної ставки за договором фіксована (п. 1.7. Договору). У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3. договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6. договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3. договору (п. 2.2.1. Договору). Умови пільгової пролонгації договору, зокрема ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, передбачені п. 2.3.1.1. Відповідно до п. 2.1. Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.3.1.2 Договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. Договору. Згідно із п. 3.3.2. Договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни, передбачені п. 1.1.-1.6. та п. 2.4. цього Договору. Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6. договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6. договору. Згідно із п. 6.1., 6.2. Договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН» та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «МІЛОАН» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «МІЛОАН» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразового ідентифікатора, який надсилається ТОВ «МІЛОАН» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт ТОВ «МІЛОАН», мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд ТОВ «МІЛОАН» направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником ТОВ «МІЛОАН». За змістом п. 6.3. Договору, позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «МІЛОАН» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «МІЛОАН», що розміщені на сайті ТОВ «МІЛОАН» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору, про які він не повідомив ТОВ «МІЛОАН», (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація, надана ТОВ «МІЛОАН», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «МІЛОАН», що розміщені на сайті ТОВ «МІЛОАН» та є невід`ємною частиною цього договору; він не є військовослужбовцем та не проходить один з видів військової служби, визначених ч. 6 ст. 3 «Про військовий обов`язок і військову службу» в момент укладення цього договору. Укладення ТОВ «МІЛОАН» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «МІЛОАН» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. Договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. Договору). Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 4333768 від 21.04.2021, яким є графік платежів, доведено до відома [PERSON] інформацію про суму кредиту, комісії за надання кредиту та процентів, із зазначенням дати платежу (а.п. 28). Між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] підписано Додаток № 2 до Договору про споживчий кредит № 4333768 від 21.04.2021, а саме Паспорт споживчого кредиту № 4333768, в якому також визначені загальні умови кредитування (на звороті а.п. 28, 29). 21.04.2021 ТОВ «МІЛОАН» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] 8000 грн 00 коп. кредитних коштів (призначення платежу: кошти згідно договору 4333768), що підтверджується платіжним дорученням № 44371494 (а.п. 34). \~ \~ \~ \~Анкета-заява на кредит № 4333768від 21.04.2021 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] від ТОВ «МІЛОАН» (а.п. 11) Згідно з наданим ТОВ «МІОЛАН» розрахунком\~заборгованості, борг\~ [PERSON] за\~кредитним договором № 4333768 від 21 квітня 2021 року за період з 21 квітня 2021 року по 20 липня 2021 року становить\~37200 грн 00 коп.,\~з яких: заборгованість за тілом кредиту \~8000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками -\~27600 грн 00 коп., заборгованість за комісією 1600 грн 00 коп. (а.п. 14). 10 серпня 2021 року між ТОВ «МІОЛАН» (кредитор) та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (новий кредитор) укладено Договір відступлення прав вимоги № 06Т, згідно з яким ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги за Договором про споживчий кредит № 4333768 від 21.04.2021 (а.п. 16-23). Перерахування коштів за договором відступлення прав вимоги № 06Т від 10.08.2021 підтверджується платіжними\~інструкціями від\~03\~вересня 2021\~року,\~09\~вересня 2021\~року,\~16\~вересня 2021\~року,\~23\~вересня 2021\~року,\~30\~вересня 2021\~року,\~07\~жовтня 2021\~року,\~11\~жовтня 2021\~року,\~21\~жовтня 2021\~року,\~28\~жовтня 2021\~року, 04 листопада 2021 року, 11 листопада 2021 року, 18 листопада 2021 року та 25 листопада 2021 року (а.п. 38-44). Згідно із витягом з Додатку до Договору факторингу № 06Т від 10.08.2021 відповідач [PERSON] має загальну суму заборгованості за кредитним договором № 4333768 від 21.04.2021 у сумі 37200 грн 00 коп., з яких: 8000 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 27600 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками, 1600 грн 00 коп. заборгованість за комісією\~(а.п. 13). Відповідно до вимоги про погашення кредитної заборгованості на підставі ст. 530, 512, 516 ЦК України від 25.07.2025 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» зверталось до відповідача [PERSON] з повідомленням про зміну кредитора та вимогою оплатити існуючий борг, однак, позивачем не надано доказів надіслання даної вимоги відповідачу (а.п. 37). Тому така судом до уваги не береться. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно із абзацом 2 частини 2\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України) Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до вимог\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ч. 2 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України\~«Про\~електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»,\~встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно\~зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання: боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, на підтвердження існування договірних відносин позивачем надано договір про споживчий кредит № 4333768 (індивідуальна частина) від 21.04.2021. Вказаний договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Матеріали справи містять докази надання коштів у власність боржника на виконання цього договору. Щодо стягнення заборгованості за комісійною винагородою. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року по справі № 204/224/21 відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 172/410/21, та вказав, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті\~1\~та частини другої статті\~8 Закону України «Про споживче кредитування»\~Правління Національного банку України постановою від 08 червня\~\~2017 року № 49\~затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно\~\~до\~\~пункту\~\~5\~\~зазначених Правил\~розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором\~про\~\~споживчий\~\~кредит\~\~банк\~\~надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати - витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог\~Закону України «Про споживче кредитування»\~та підтверджують правомірність встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Водночас Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом,\~\~іншими\~\~актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Відповідно до частини шостої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом. Ураховуючи викладене, на думку\~суду,\~позиція,\~висловлена Верховним\~Судом у\~постанові від\~06\~листопада 2023\~року (справа\~№ 204/224/21)\~не стосується\~встановлення одноразової\~комісії за\~надання кредиту.\~Остання у\~розмірі 1600\~грн 00\~коп. погоджена з відповідачем, передбачена договором про споживчий кредит № 4333768 від 21.04.2021, включена до орієнтовної загальної вартості кредиту, вказана у анкеті-заяві на кредит, зазначена у графіку платежів, а тому суд вважає вимогу про її стягнення у розмірі 1600 грн 00 коп. правомірною. Як вбачається з матеріалів провадження відповідач не наддав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, тобто відповідач зобов`язання за договором не виконав. Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій, не подав відзиву на позов, не надав будь-яких заперечень проти позову чи доказів на спростування позиції позивача. На день ухвалення судом рішення жодного доказу оплати відповідачем заборгованості за договором про споживчий кредит № 4333768 (індивідуальна частина) від 21.04.2021 в повному обсязі чи її частини суду не надано. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про споживчий кредит № 4333768 (індивідуальна частина) від 21.04.2021 у сумі 37200 грн 00 коп. Щодо розподілу судових витрат. Під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує,\~зокрема,\~питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України) та у резолютивній частині рішення зазначається розподіл таких судових витрат (п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» поніс судові витрати, що складаються з: - 2422 грн 40 коп. сплаченого судового збору (а.п. 8); - 5000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, які підтверджуються договором про надання правової допомоги № 01-05/05 від 05.05.2025 (а.п. 30-32), додатковою угодою № 629 від 31.07.2025 до договору про надання правової допомоги № 01-05/05 від 05.05.2025 (а.п. 33), актом надання послуг № 629 на підтвердження факту надання правової допомоги від 31.01.2025, детальним описом робіт (надання послуг), виконаних [PERSON] , необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості (а.п. 15). Згідно з частинами 1-3 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. \~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до\~ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). Як вбачається з акту надання послуг № 629 на підтвердження факту надання правової допомоги від 31.01.2025, детального опису робіт (надання послуг), виконаних ФОП [PERSON] , необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості, позивачу надана послуга «подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням». Вартість такої послуги включена до розрахунку та становить 500 грн 00 коп. Однак позовна заява подана до суду директором ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенком М.Е. в електронній формі через електронний кабінет. Тому не підлягає стягненню з відповідача вартість послуги за надсилання позову засобами поштового зв`язку. З огляду на викладене та на умови договору про надання правничої допомоги та інші докази понесених витрат, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу є реальними, підтвердженими матеріалами справи та з урахуванням вимог ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 4500 грн 00 коп. Отже, оскільки позов задоволено в повному обсязі, то стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4500 грн 00 коп. На підставі ст. 207, 512, 514, 526, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077, 1082 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved