Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.10.2025 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] ,\~подана та\~підписана представником згідно з ордером [PERSON] , до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 листопада 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбних відносин у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з матір`ю [PERSON] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що в теперішній час між позивачем та відповідачем втрачене почуття любові. У подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. На даний момент подружжя не підтримує шлюбних відносин, у кожного з них роздільний побут та бюджет, спільне господарство не ведуть. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між позивачем та відповідачем стало неможливим та недоцільним, позивач наполягає на розірванні шлюбу у судовому порядку. Просить розірвати шлюб між ж [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 05 листопада 2018 року, Виконавчим комітетом Великовулизької сільської ради Тиврівського району Вінницької області актовий запис № 3. Строку для примирення між [PERSON] та [PERSON] не надавати. Судові витрати - судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., залишити за позивачем. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи суд вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні 25.11.2025. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були належно повідомлені. 25.11.2025 позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі позивача, позов підтримує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про розгляд справи належно повідомлена. 25.11.2025 надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності. Позов визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Із досліджених судом доказів вбачається, що 05.11.2018 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . З позовної заяви вбачається, що фактично сім`я припинила своє існування. Позивач з відповідачкою спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, не спілкуються. Між подружжям зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Із поданих до суду заяв встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає позовні вимоги. Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку. Стаття 51 Конституції України\~та частина 1 статті 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частинами 3, 4\~статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Частиною 2 статті 104,\~частиною 3 статті 105 СК України\~визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110,\~статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, відповідач позов визнала, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, на переконання суду, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які свідчать про те, що надання строку для примирення сторонам допоможе збереженню сім`ї, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи відсутність заяви відповідачки про відновлення дошлюбного прізвища їй слід залишити шлюбне прізвище. Частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України\~передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує викладену в позовній заяві позицію позивача про залишення за ним суми сплаченого судового збору, а тому судовий збір залишає за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved