Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект Центр», в особі директора Ткаченко М., звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договорами №2110964649126 від 19.04.2021 та №451221 від 18.12.2020 у розмірі 72 333,45 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 16 000,00 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили, що 19.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] , було укладено договір про надання фінансових послуг №2110964649126, за умовами якого останній було надано кредитні кошти у розмірі 4 500, 00 гривень в безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої надані позичальником. 18.12.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , було укладено договір про надання споживчого кредиту №451221, за умовами якого відповідачу надано 15 600,00 гривень шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої надані позичальником. Кредитодавці свої зобов?язання за кредитними договорами виконали в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в порядку передбаченому умовами договорів. Проте відповідач не виконувала своїх зобов?язань за кредитними договорами, внаслідок чого утворилася заборгованість за вищезазначеними договорами. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, у відповідності до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і по вказаному договору №2110964649126 від 19.04.2021, укладеному з відповідачем. В свою чергу 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги позивачу відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором №2110964649126 від 19.04.2021. 26.11.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №26-11/2021/13, у відповідності до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і по вказаному договору №451221 від 18.12.2020, укладеному з відповідачем. 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги позивачу відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за договором №451221 від 18.12.2020 року.Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви виникла заборгованість у загальному розмірі 72 333,45 гривень, з яких: 16 212,05 грн заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту); 55 713,87 гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 342,08 гривень інфляційні збитки; 65,45 гривень нараховані 3% річних. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 10 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви зазначив про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в тому числі шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку на зареєстровану адресу проживання відповідача. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відкладення розгляду справи, відзиву, заперечень на позовну заяву відповідач не надала, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалив заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №2110964649126. Відповідно до умов якого товариство зобов?язується надати відповідачу кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4 500, 00 гривень на умовах строковості, зворотності, оплатності. В свою чергу відповідач зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору, його додатків та правил. Строк кредитування 16 днів, граничний строк кредитування 1 рік, тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п.1.4.а договору, процентна ставка складає 2% - за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту, починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою зазначеною у п.1.4.а. Починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1.38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.6; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в. Вказаний договір укладено в електронній формі. Факт здійснення переказу грошових коштів відповідачу підтверджується листом ТОВ ФК «Вей Фор Пей», згідно якого останнє 19.04.2021 року переказало на картковий рахунок [NUMBER] , яка належить відповідачу грошові кошти у сумі 4 500,00 гривень. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконало свої зобов?язання за договором у повному обсязі. Проте відповідач свої кредитні зобов?язання не виконувала, в результаті чого утворилася заборгованість. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, у відповідності до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і по вказаному договору №2110964649126 від 19.04.2021, укладеному з відповідачем. Згідно Витягу з реєстру боржників від 03.12.2021року до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] (№ [NUMBER] ) за кредитним договором №2110964649126 від 19.04.2021року у розмірі 34 290,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 500,00 гривень, заборгованість по процентам 29 790,00 гривень. В свою чергу 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги позивачу ТОВ «Коллект Центр», відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором №2110964649126 від 19.04.2021. Згідно Реєстру боржників від 10.01.2023 року до договору №10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] (№8429) за кредитним договором №2110964649126 від 19.04.2021року у загальному розмірі 82 265,85 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 500,00 гривень, заборгованість по процентам 77 765,85 гривень. 18.12.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , було укладено договір про надання споживчого кредиту №451221, за умовами якого сума кредиту (загальний розмір) складає 15 600 гривень, строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 18.12.2021 року (включно). Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 20% в день ; за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого (включно) й до кінця строку повернення кредиту 85% річних. Кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування/утримання, у розмірі 13 000,00 гривень за реквізитами платіжної картки [NUMBER] , реквізити якої зазначені відповідачем в особистому кабінеті; у розмірі 2 600,00 гривень на користь товариства з метою виконання зобов?язання з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п 3.5 Договору. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконало свої зобов?язання за договором у повному обсязі. Факт здійснення переказу грошових коштів відповідачу підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення», згідно якого останнє 18.12.2020 року переказало на картковий рахунок [NUMBER] , яка належить відповідачу грошові кошти у сумі 13 000,00 гривень. Проте відповідач свої кредитні зобов?язання не виконувала, в результаті чого утворилася заборгованість. 26.11.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №26-11/2021/13, у відповідності до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і по вказаному договору №451221 від 18.12.2020, укладеному з відповідачем. Згідно Реєстру боржників від 26.11.2021 року до договору №26-11/2021/13. від 26.11.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] (№281) за кредитним договором №451221 від 18.12.2020 року у загальному розмірі 15 636,58 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 11 712,05 гривень, заборгованість по процентам 3 924, 53 гривень. 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги позивачу ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за договором №451221 від 18.12.2020 року. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] (№ [NUMBER] ) за кредитним договором №451221 від 18.12.2020 року у загальному розмірі 16 644,15 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 11 712,05 гривень, заборгованість по процентам 4 524, 57 гривень. Відповідач [PERSON] не виконала свого обов`язку ні перед первісними кредиторами, ні перед позивачем за кредитними договорами №2110964649126 від 19.04.2021року та №451221 від 18.12.2020 року , у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений документ сформований в системі іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах,що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні,новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, позивач ТОВ «Коллект Центр» набув право належного кредитора до відповідача [PERSON] за кредитними договорами №2110964649126 від 19.04.2021року та №451221 від 18.12.2020 року. Згідно з положеннями частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , та ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , було укладено кредитні договори, шляхом обміну електронним повідомленням, а саме прийняття позичальником пропозиції кредитора про укладення кредитного договору (оферти). Кредитний договір складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови: - пропозиція про укладення кредитного договору (оферти), розміщена на сайті кредитора; - заявка сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором; - відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаного при його ідентифікації на сайті. Відповідач підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору, з яким він попередньо уважно ознайомився. Акцептовані нею умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Крім того, відповідач розуміла, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення). Для підписання і укладення цього правочину був введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 зазначає, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що кредитні договори №2110964649126 від 19.04.2021року та №451221 від 18.12.2020 року були підписані відповідачем [PERSON] , відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим вона акцептував пропозицію кредитодавців та уклада кредитні договори шляхом введення одноразового ідентифікатора на сайтах кредитодавців, які отримала на свій мобільний телефон. Отже, між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою електронного засобу зв`язку; договір підписаний його сторонами з використанням одноразового ідентифікатора, який став законною підставою на вчинення передбачених цими документами дій. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків. Доказів визнання кредитного договору недійсними до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів на спростування факту їх підписання відповідачем. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1049ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №2110964649126 від 19.04.2021року, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 82 265,85 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (тілом кредиту) 4 500,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 77 765,85 гривень. Проте враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 55 689,30 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (тілом кредиту) 4 500,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 51 189,30 гривень. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №451221 від 18.12.2020 року, що підлягає стягненню з відповідача станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 16 644,15 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (тілом кредиту) 11 712,05 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 4 524,57 гривень, інфляційні збитки 342,08 гривень, нараховані 3% річних 65,45 гривень. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з відповідача станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 72 333,45 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (тілом кредиту) 16 212,05 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 55 713,87 гривень, інфляційні збитки 342,08 гривень, нараховані 3% річних 65,45 гривень. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем, наданий стороною позивача розрахунок заборгованостей не спростований, власних розрахунків останнім не подано, тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів сплати боргу та не спростовано зазначених позивачем обставин. Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт набуття позивачем ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до відповідача підтверджений матеріалами справи, факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором доведений, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 72 333,45гривень, вказана заборгованість відповідачем не спростована, тому позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договори №2110964649126 від 19.04.2021року та №451221 від 18.12.2020 року у загальному розмірі 72 333,45гривень. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 16 000,00 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Позивачем на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу надано копію договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року; заявку на надання юридичної допомоги №153 від 01.02.2025 року; витяг з акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 року. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved