Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (далі Позивач, ТОВ «ВІН ФІНАНС») звернувся з позовом до [PERSON] (далі Відповідачка, [PERSON] ), у якому просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором - L5070742 від 06.12.2018 у загальному розмірі 31885,38 грн, яка складається з: суми заборгованості - 20203,30 грн, суми інфляційних втрат - 9865,44 грн, суми 3% річних - 1816,64 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. В якості правових підстав звернення з позовом зазначає норми статей 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Ухвалою від 02.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження. Розгляд справи призначено проводити з повідомленням сторін. У судове засідання представник Позивача не з`явився, причини неявки не повідомив. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Суд,\~розглянувши матеріали справи, встановив,\~що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро») та [PERSON] підписано Спеціальні умови для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG7755641 та додаткові угоди №AM8262385, № AM0808111 до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG7755641, за умовами яких Відповідачці надається кредит у вигляді ліміту кредитної лінії - 10300,00 грн, відсоткова ставка, в день: 0.51 %, комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованістю, в день: 108 грн, потенційний ліміт кредитної лінії: 20000,00 грн. Реальна річна відсоткова ставка: 183.73 %. Дата повного погашення: 29.03.2019. Штраф, якщо є: 50 %. З вказаних договорів та матеріалів справи вбачається, що договори укладені в електронній формі та підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Паспорту споживчого кредиту, кредит надається безготівковим шляхом у строк 3 робочих дні. 01.07.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» і ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення прав вимоги №01072019, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрах боржників, укладеними між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та боржниками. З наказу директора ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» від 25.07.2024 №55-к та протоколу №1706 загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» від 25.07.2024 вбачається, що з 25.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейменовано у ТОВ «ВІН ФІНАНС».\~ Згідно з розрахунком за договором № AG7755641 за період 06.12.2018 30.10.2019 заборгованість становить 20203,30 грн, яка складається із тіла кредита у розмірі 10300,00 грн; 1320,00 грн проценти для початково зазначеної тривалості; 3433,30 грн нараховані штраф/пеня; 5150,00 грн комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованістю. Разом з цим, сума збитків з урахуванням 3% річних становить 1816,64 грн; сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 9865,44 грн. Загальна сума заборгованості становить - 31885,38 грн. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (стаття 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтями 3 та 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Укладення сторонами договору в\~\~електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором на підставі Закону України «Про електронну комерцію» відповідає положенням законодавства України та не має наслідком нікчемність або недійсність такого договору, якщо сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов і позивач не довів, що договір суперечить вимогам закону. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 234/7163/20, від 08.08.2022 у справі № 234/7298/20, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19). Відповідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до частини першої та другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок\~передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15. Верховний Суд наголошує на тому, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку (постанова Верховного Суду від 12.10.2023 у справі № 308/3956/15-ц). Згідно із\~статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до частини першої\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. ТОВ «Порше Мобіліті» надано до суду копії кредитного договору від 20 травня 2014 року № 50011914, загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору), графіку погашення кредиту (додаток до кредитного договору), розрахунку заборгованості за кредитним договором від 20 травня 2014 року № 50011914. Верховний Суд погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що надані документи не є належними доказами на підтвердження існування у позичальника заборгованості за кредитним договором у розмірі 367 431,01 грн, у матеріалах справи відсутні інші докази, які б підтверджували правильність здійсненого кредитором розрахунку, зокрема первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», виписки з особових рахунків клієнта тощо (постанова Верховного Суду від 20.05.2022 у справі № 336/4796/18). Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, наявний у матеріалах справи розрахунок кредитної заборгованості відповідача та виписки з його рахунків є належними доказами наявності заборгованості позичальника (постанова Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21). Враховуючи вищевказані положення законодавства та висновки щодо застосування норм права, сформованих Верховним Судом, до предмету доказування в цій справі належить зокрема факт отримання Відповідачкою грошових коштів (кредиту) на підставі кредитного договору, укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро». Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач до позовної заяви долучив довідку ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» про ідентифікацію про отримані [PERSON] суми коштів, яка на переконання суду не є первинним документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та не є належним доказом отримання Відповідачкою кредитних коштів. Разом з цим, Позивач надав виписку з рахунку станом на 30.10.2019 до договору № AG7755641 (L5070742) від 06.12.2018, складену ТОВ «ФК «Дінеро». Оцінюючи надану виписку з рахунку, суд враховує, що ТОВ «ФК «Дінеро» та Позивач не є банківськими установами та не здійснюють відкриття поточних (розрахункових, кореспондентських) рахунків Відповідачки, розрахунково-касове обслуговування тощо. Зазначена виписка з рахунку за своїм змістом є розрахунком заборгованості та не може відображати рух коштів по банківському рахунку Відповідачки та інформацію про операції по вказаному рахунку, в тому числі інформацію про зарахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок Відповідачки, позаяк не є первинним документом і не є доказом, який підтверджує факт отримання Відповідачкою суми кредиту та користування ним. Позивач, не надавши доказів підтвердження факту надання Відповідачці кредитних коштів, на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Таким чином, підстави для стягнення з Відповідачки заборгованості за кредитом відсутні, що має наслідком відмову у позові повністю. Судові витрати, у відповідності до частини першої статті 141 ЦПК України, покладаються на Позивача.

Outcome: dismissed