Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 13 серпня 2015 року у Палаці укладення шлюбів № 3 Управління РАЦС м. Москви, про що зроблено актовий запис № 3210. У підтвердження укладення шлюбу позивачка надала до матеріалів справи свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] , видане на території російської федерації, разом із нотаріально засвідченим перекладом українською мовою. З позовної заяви та доданих документів убачається, що у період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Позивачка зазначає, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені понад сім років, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки втратили сімейний зміст, сторони тривалий час не проживають разом. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади та довідкою про реєстрацію місця проживання. Позивачка зазначила, що збереження сім`ї між сторонами неможливе, примирення не відбудеться. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилися, але подала заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позов підтримала, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання судові повістки не отримав, про розгляд справи іншим шляхом повідомити його неможливо, оскільки відсутні дані щодо його електронної адреси, засобів зв`язку або кабінету в підсистемі «Електронний суд». У зв`язку з цим суд здійснив повідомлення відповідача шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади (за наявності підстав згідно ст. 130 ЦПК України). Відзив відповідачем не подано. Отже суд приходить до висновку, відповідач у судове засідання повторного не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З огляду на викладене, суд вирішив проводити розгляд справи у відсутність учасників справи, фіксування судового засідання, відповідно до вимог ЦПК України не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 13.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Палаці укладення шлюбів № 3 Управління РАЦС м. Москви, про що зроблено актовий запис № 3210. Щодо дійсності свідоцтва про шлюб, виданого на території російської федерації. До матеріалів справи долучено свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] , видане органом РАЦС м. Москви, разом із нотаріально засвідченим перекладом українською мовою. Верховний Суд у постанові від 29.11.2023 у справі № 202/4449/22 (провадження № 61-4479св23) дійшов правового висновку, що: документи, видані на території російської федерації, які підтверджують акти цивільного стану, приймаються судами України без необхідності легалізації або апостилювання, якщо такі документи подавалися на території України й до 24.02.2022 не вимагали спеціального посвідчення. Також Верховний Суд зазначив, що таке свідоцтво може бути прийняте як належний і допустимий доказ укладення шлюбу, і його походження не є підставою для відмови у задоволенні позову про розірвання шлюбу. Отже, суд приймає надане позивачкою свідоцтво як належний доказ факту реєстрації шлюбу. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Сторони не підтримують подружні відносини, шлюб фактично розпався. Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. З наданих доказів встановлено, що: сторони понад сім років не проживають разом; спільне господарство не ведеться; сімейні стосунки відсутні; між сторонами втрачено подружній зв`язок, любов, взаєморозуміння; позивач наполягає, що примирення неможливе. Ці обставини відповідачем не спростовані. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя або їх дітей і шлюб фактично припинився. Суд вважає доведеним, що: шлюб фактично припинився; подальше спільне життя неможливе; примирення сторін не відбудеться; збереження сім`ї не відповідає інтересам позивача і не узгоджується з реальними сімейними обставинами. Юридичного та фактичного змісту сім`я не має. Дослідивши фактичні обставини справи, суд зважає на те, що примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до положень ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved