Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

21.10.2025 року, за підсудністю, на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що 27 грудня 2019 року Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, актовий запис № 110, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а. с. 17). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Спір, щодо місця проживання дитини, відсутній. Зазначає, що майже відразу після весілля відповідач регулярно застосовував до позивачки фізичне та психологічне насилля, зловживав спиртними напоями. Зазначає, що відповідач перестав цікавитися інтересами дитини, а також приймати участь у вихованні та утриманні сина, що стало підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що у сторін різні погляди на життя, сімейні обов`язки, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Зазначає, що між сторонами відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання їхнього малолітнього сина. Вважає, що є всі законні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 19 вересня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідці Консульства України в місті Брно № 61325-536-825 про реєстрацію особи громадянином України, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Оломоуць, Чеська Республіка, є громадянином України з 30 травня 2024 року (а.c. 23). Згідно свідоцтва про народження особи номер [NUMBER] , виданого 04.06.2024 року Муніципалітетом міста Оломоуць, батьками [PERSON] , який народився [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] є батько: [PERSON] , [INFO] , народився у с. Старомлинівка, Україна, мати: [PERSON] , [INFO] , народилася у м. Одеса, Україна (а. с. 20). Згідно відповіді № 1800549 від 22.09.2025 р. з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , УНЗР 19840114-10137, адреса реєстрації: [ADDRESS] . Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 22 вересня 2025 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів передано за підсудністю до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 08 год. 30 хв. 11 листопада 2025 року. Позивачка та її представник [PERSON] , належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. 28.10.2025 р. на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання від позивачки та її представника про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 31.10.2025 р. на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло повідомлення про отримання 27.10.2025 р. представником позивача [PERSON] поштового відправлення. Відповідач [PERSON] відповідно до вимог ЦПК України повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області. 05.11.2025 р. на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява від відповідача [PERSON] та його представника адвоката Єлісєєва Д.О. про ознайомлення з матеріалами справи, згідно якої був наданий доступ для ознайомлення з матеріалами справи. 10.11.2025 р. від відповідача [PERSON] та його представника адвоката Єлісєєва Д.О. надійшла заява про перенесення судового засідання для надання додаткового часу для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки відзиву на позовну заяву. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.11.2025 р. судове засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів, відкладено на 02 грудня 2025 р. на 09 год. 30 хв. в приміщенні Жовтоводського суду Дніпропетровській області. 24.11.2025 р. на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від відповідча [PERSON] та його представника адвоката Єлісєєва Д.О. надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву у справі, визнавши причини його пропуску поважними, а також прийняти та врахувати відзив при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25.11.2025 р. у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Єлісєєва Д.О. поданого в порядку ст. 127 ЦПК України, відмовлено. Відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Єлісєєва Д.О. на позов [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів, повернутий. 26.11.2025 р. на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від відповідача [PERSON] та його представника - адвоката Тащі М.М. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 26.11.2025 р. на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від відповідача [PERSON] та його представника - адвоката Тащі М.М. надійшли письмові пояснення щодо позовної зави [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів, де відповідач категорично заперечує твердження позивачки про застосування щодо неї психологічного насилля. Зазначив, що позивачка не надала доказів звернення до психологів чи соціальних служб у зв`язку з психологічним тиском. Зазначає, що протягом спільного проживання до позивачки не застосовувалося насилля. Зазначив, що позивачка створює негативний образ відповідача. Зазначає, що твердження про психологічне насилля є суб`єктивним та викривленим сприйняттям позивачкою звичайних побутових непорозумінь, які виникали у родині на ґрунті несхожості характерів та різних поглядів на сімейний бюджет. Наголошує, що ніколи відповідач не вдавався до погроз, шантажу, образ честі та гідності позивачки чи залякування. Наполягає, що твердження позивачки щодо звинувачень у зловживанні спиртними напоями, не відповідає дійсності, оскільки ніколи не перебував та не перебуває на обліку лікаря-нарколога, веде нормальний спосіб життя, має постійне місце роботи, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, щоб унеможливлювало б у випадку зловживання відповідачем алкоголю. Зазначає, що відповідач любить свою дитину, під час сумісного проживання завжди приділяв час вихованню сина, незважаючи на обмежену кількість вихідних днів та багатогодинні робочі дні. Брав активну участь у житті сина в міру наявності часу. Регулярно цікавиться самопочуттям, станом здоров`я дитини, можливістю зустрічей. Зазначає, що спілкування зменшилось останнім часом не з волі відповідача, а через перешкоди, які чинить позивачка через напружені стосунки між сторонами. Вважає твердження позивачки про втрату інтересу, маніпулятивним. Вважає, що позивачка не має впливати на право батька бачитися з дитиною. Зазначає, що позивачка на постійній основі унеможливлює зустрічі відповідача з сином та штучно створює перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. Зазначив, що твердження позивачки, що відповідач перестав цікавитися інтересами дитини та усунувся від її виховання, є неправдивим. Зазначив, що відповідач неодноразово купував та приносив до місця проживання дитини продукти харчування, необхідний сезонний одяг та взуття, засоби гігієни та інші побутові речі для забезпечення дитини всім необхідним для її нормального розвитку. Зазначив, що позивачка категорично відмовлялася приймати зазначену матеріальну допомогу в натуральному вигляді, створювала штучні перешкоди у передачі речей для дитини, повертала пакунки та вимагала від відповідача надання допомоги виключно у вигляді грошових коштів. Вважає, що викладені у позовній заяві звинувачення мають емоційне забарвлення, не підкріплені фактами, вважає їх єдиною метою для створення штучних підстав для розірвання шлюбу, отримання аліментів на умовах позивачки чи обмеження батьківських прав відповідача в майбутньому. Просить у задоволенні позовних вимог позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини, відмовити у повному обсязі. 25.11.2025 р. представник відповідача [PERSON] адвокат Єлісєєв Д.О. надав клопотання про долучення доказів у матеріали справи, якими є скріншоти листування між позивачкою та відповідачем. 02.12.2025 р. до початку судового розгляду на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява від позивачки та її представника про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд задовольнити їх. Не зважаючи на те, що відповідач [PERSON] та його представник адвокат Тащі М.М. 26.11.2025 р. надіслали до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у судове засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, не з`явилися. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, які повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони починаючи з 27 грудня 2019 року по теперішній час перебувають у фактичних шлюбних відносинах, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 27.12.2019 р. (а. с. 17). Позивачка [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] є батьками дитини - сина [PERSON] , який народився [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] в м. Оломоуць, Чеська Республіка, що підтверджується копією свідоцтва про народження особи номер [NUMBER] , виданого 04.06.2024 року Муніципалітетом міста Оломоуць (а. с. 18 20). Згідно довідці Консульства України в місті Брно № 61325-536-825 про реєстрацію особи громадянином України, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Оломоуць, Чеська Республіка, є громадянином України з 30 травня 2024 року (а.c. 23). Згідно відповіді № 1800549 від 22.09.2025 р. з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , УНЗР 19840114-10137, адреса реєстрації: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , будучи батьком дитини, належної матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча є працездатним і має змогу її надавати. Між сторонами відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. Добровільно питання про надання матеріальної допомоги між сторонами не вирішено. За таких обставин, позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 19 вересня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов`язок є особистим, індивідуальним обов`язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.1,3 ст.181 СК України). Заперечення відповідача та його надання матеріальної допомоги на свій розсуд не припиняють його обов`язку сплачувати аліменти за рішенням суду, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, враховуючи вищевикладене, виходячи із обставин, зазначених позивачем та те, що дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати відсутні, а також те, що відповідач є працездатним, працює, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19 вересня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. З приводу вчинення відносно позивачки фізичного та психологічного насильства відповідачем, про яке зазначає позивачка у позовній заяві, суд вважає, що позивачкою не доведено фактів вчинення відносно неї вказаного насильства, оскільки відсутні зібрані належні та допустимі докази о спричиненні шкоди її фізичному та психічному здоров`ю. Відповідно до діючого законодавства України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, тобто винність кривдника. Докази мають бути належними та допустимими. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин вчинення правопорушення (тобто самого факту домашнього насильства). Допустимими є докази, які отримані у передбаченому законом порядку, тобто з дотриманням встановленої процедури. Відповідно до ст. 62 Конституції України та п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип призумпції невинуватості, як один із основних засадчих принципів кримінального судочинства. Який передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення вважається, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» та ст.141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1120,20 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved