Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 19.04.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. В період шлюбу сторін народились діти: донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2024 року, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 19 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області був розірваний. Судовим наказом, виданим 04.01.2024 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, стягнуто з [PERSON] на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , аліменти щомісячно і розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2023 року до досягнення дитиною віку повноліття. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2024 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 2833, 00 гривень, щомісячно, починаючи з 04.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Як зазначає позивач, [PERSON] аліменти на дітей не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується відповідним розрахунком. З часу припинення шлюбних відносин між сторонами, відповідач з дітьми не спілкується та жодним чином не виконує батьківських обов`язків. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 14.07.2025 року, відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання, про що повідомлені сторони. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 06.10.2025 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, про що повідомлені сторони. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, заяв або клопотаннь про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав. Представник Органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову та при винесенні рішення просила врахувати інтереси дітей, а також наданий висновок органу опіки та піклування. Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, суд ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 19.04.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19.04.2012 року, актовий запис № 127, /а.с. 4/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 25.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 806 від 25.07.2012 року, /а.с. 8/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.08.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 891 від 25.08.2017 року, /а.с. 13/. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2024 року по справі № 946/9081/23, позов задоволено, шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 19.04.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області - розірвано, /а.с. 5-7/. Заочним рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2024 року по справі № 946/9446/23, позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 2833,00 гривні, щомісячно, починаючи з дня подання позову - 04.12.2023 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] , /а.с. 10-11/. Згідно судового наказу № 946/9080/23 від 04.01.2024 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2023 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , /а.с.17-18/. Згідно довідки за вих. № 21.10-10230 від 31.03.2025 року, виданої Кілійським відділом державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області вбачається, що [PERSON] , у період з 01.08.2024 року по 31.03.2025 року, не отримувала від [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , згідно з виконавчим листом №946/9446/23, виданим Ізмаїльським міськрайонним судом, /а.с. 12/. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , складеного станом на 31.03.2025 року вбачається, що заборгованість [PERSON] за виконавчим листом №946/9446/23 від 13.06.2024 року, виданим Ізмаїльським міськрайонним судом становить 45054, 00 гривень, /а.с.12/. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , складеного станом на 01.07.2024 року вбачається, що заборгованість [PERSON] за виконавчим листом № 946/9080/23 від 24.01.2021 року, виданим Ізмаїльським міськрайонним судом становить - 19594, 66 гривень, /а.с. 15/. Відповідно до характеристики учня 1-а класу Ізмаїльської гімназії № 3 з початковою школою Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] , [INFO] вбачається, що до виконання доручень [PERSON] ставиться сумлінно, хлопчик доброзичливий, вихований, співпрацює з іншими дітьми, дотримується поведінки під час уроку, гри, відпочинку. Батьки перебувають у розлученні. Вихованням дитини займається матір, яка приділяє належну увагу навчанню сина, цікавиться його успіхами, постійно підтримує зв`язок з вчителем, систематично відвідує батьківські збори, бере участь у житті класу. Дитина завжди чисто й охайно одягнена, має шкільне приладдя. Батько у вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходить, на батьківські збори не з`являється, /а.с. 19/. Відповідно до характеристики учениці 6-а класу Ізмаїльської гімназії № 3 з початковою школою Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] , [INFO] вбачається, що [PERSON] має добру працездатність, на уроках активна. Вихованням дитини займається матір, яка постійно цікавиться успіхами у навчанні своєї дитини, приділяє належну увагу вихованню доньки, іде на контакт з класним керівником, виконує рекомендації вчителів. Регулярно відвідує школу та всі батьківські збори. Також мати звертає увагу та цікавиться станом здоров`я доньки. Дитина чисто та охайно одягнена, доглянута, має все необхідне для навчання, /а.с. 20/. Згідно висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за вих. № 1128/01-21-04 від 22.09.2025 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] » вбачається, що орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та таким, що відповідає інтересам дітей, /а.с.52-55/. Стосовно вимог щодо позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини та стягнення аліментів, суд керується наступним: Відповідно до ч. 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно із вимогами ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 жовтня 2019 року по справі справа № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (ст. 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на від 03 грудня 1986 року). Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи свідчать про те, що відповідач, який є батьком дітей, фактично самоусунувся від належного їх утримання та виховання і не бажає змінити своє ставлення, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку про свідоме нехтування [PERSON] , своїми батьківськими обов`язками, та відповідно, про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його неповнолітніх дітей. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved