Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав в обґрунтування якого вказала, що з проживала з відповідачем без укладення шлюбу. Під час проживання народила сина [PERSON] [INFO] , який в теперішній час мешкає разом з нею, батьком сина вказаний відповідач, мати [PERSON] (дівоче прізвище). 07.02.2015 вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON] [INFO] . З 2014 року вона та її чоловік [PERSON] та син [PERSON] мешкали у Миколаєві, з 2020 року вже з донькою переїхали дро м. Торецька Бахмутського р-ну Донецької області, де проживали однією сім`єю. Рішенням Дзержинського міського суду Доенцької області від 25.06.2021 з відповідача на її користь стягнуті аліменті на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, заборгованість по аліментам станом на грудень 2023 року складає 99491,84 грн. З часу припинення стосунків, з 2014 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не спілкується з ним, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, останні 10 років дитина не бачила батька. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] [INFO] . Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, її представник позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце слухання справи повідомлений у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі 02.09.2024 ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 02.10.2024, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі пояснення (заперечення). Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.01.2025 підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті на 18.03.2025. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.03.2025, справа передана за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. 15.05.2025 ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 19.06.2025, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі пояснення (заперечення). Ухвалою суду від 19.06.2025 підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті на 02.09.2025. Ухвалою судді від 21.08.2025 задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Крюковським районним судом м. Кременчука Полтавської області У зв`язку із неявкою відповідача, що був повідомлений відповідно до ЦПК України про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що сторони перебували у стосунках від яких у сторін народився син [PERSON] [INFO] . Позивач 07.02.2015 уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним відділом ДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 43. Згідно довідки опорного закладу «Торецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 6» від 17.06.2024, [PERSON] [INFO] навчається у 8-Б класі вказаної школи, батько дитини зв`язок зі школою не підтримує, в роботі батьківських зборів участі не бере. Згідно довідки Макіївського ВДВС у Донецькому р-ні Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції від 19.12.2023, відповідач має заборгованість по аліментам у сумі 99491,84 грн. За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 3015 від 19.12.2024, виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] [INFO] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її син почав зустрічатися з позивачем, весь час дитина проживала з ними, вони її забезпечують. Відповідача не знає, аліменти той не сплачує, матеріально не забезпечує. Вона жодного разу не бачила його спілкування зі своїм сином. На сьогодні, матеріальні потреби забезпечує її син, який служить у ЗСУ. Дитина [PERSON] [INFO] у судовому засіданні пояснив, що йому 15 років, він не знає і взагалі не пам`ятає, коли зустрічався з батьком та коли з ним спілкувався, будь-які подарунку, гроші від батька не отримував. Позов підтримує. V. Оцінка суду Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р. визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а ст. 18 Конвенції про права дитини зазначила, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач, всупереч встановленим Конвенцією про права та захист дитини положенням, ст. 150 СК України, не бажає надавати дитині повний і гармонійний розвиток в сімейному оточенні, не турбується про її добробут і розвиток, ухиляється від належного утримання та виховання своєї дитини, не цікавиться її життям, умовами проживання, усунувшись у повній мірі від матеріального утримання та виховання дитини, переклавши свої батьківські обов`язки в повному обсязі на матір. При розгляді даної справи по суті, суд виходить з того, що позбавлення особи батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує свої батьківські обов`язки. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків, суду не надано. Тривалість невиконання відповідачем батьківських обов`язків свідчить про свідоме нехтування ним своїми обов`язками, тому задля захисту інтересів неповнолітнього [PERSON] [INFO] , суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав стосовно сина. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved