Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

В Долинський районний суд Івано-Франківської області 28.07.2025 поступила цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Долинської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позивачка просить ухвалити рішення, яким: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] ; судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 17 листопада 2009 року вона, [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 233. За час спільного проживання у них [INFO] народився син - [PERSON] . 01 липня 2016 року шлюб з відповідачем розірвано. Передумовою розірвання шлюбу стали сварки, в ході яких відповідач, фізично та словесно ображав її та дитину, з викликами поліції. Тривалий час відповідач не забезпечував матеріально свою сім`ю, майже не займався вихованням дитини, тому що дуже часто був у від`їзді, у пошуках роботи за кордоном. З січня 2016 року дитина постійно та виключно проживає з нею та перебуває на її утриманні. Наразі, дитина проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . Після розлучення, відповідач намагався ускладнити їй життя та подав до суду позов щодо усунення перешкод та визначення порядку участі батька у вихованні дитини, та встановлення відвідування сина, хоча йому ніхто цього не забороняв. Проте, рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області в справі №343/1489/16-ц від 27.10.2016, відповідач не виконує, до сина на зустрічі не з`являється . Протягом 2017-2019 років, [PERSON] з`являвся кілька разів, під час зустрічей з сином, ставився до дитини недбало, пригощав цитрусовими, тоді як в сина дуже сильна алергія на них, після чого довилось лікуватись, перевозив сина без дитячого крісла безпеки, подарував сину телефон з сім карткою попереднього власника, на який надходили дзвінки з погрозами щодо повернення боргу, від чого в сина кілька разів був сильний стрес. Походження подарованого телефона і сім картки дуже сумнівне. З липня 2020 року і станом на день подачі позовної заяви, Відповідач не бачився та не приходив до сина, відмовлявся брати сина на побачення на її пропозиції, по телефону не контактує, не виявляв жодних проявів уваги, участі чи підтримки в житті дитини. З початком повномасштабної війни в Україні, ні відповідач, ні будь-хто з його родичів жодного разу не поцікавився долею дитини, знаючи, що син на той час перебував в одному з найнебезпечніших регіонів країни, а відповідач проживав на той час за кордоном. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, що негативно впливає на його психоемоційний розвиток як складову виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання ним освіти, а також не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. У 2018 році сину був поставлений діагноз - бронхіальна астма. Даний діагноз вимагає уваги до здоров`я дитини, профілактичних оздоровчих заходів, підтримуючого лікування, особливого харчування з виключенням алергенів, тощо. Проте, відповідач не цікавиться та не приймає участі в лікуванні та догляді сина. З даного приводу вона зверталась до суду про збільшення аліментів для лікування сина. Відповідач жодним чином не допомагає матеріально, її запити про допомогу завжди ігнорував, а аліментів, які були призначені - прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, недостатньо для забезпечення усім необхідним та проведення лікувально-оздоровчих заходів, оскільки відповідач завжди приховував свої заробітки та місця роботи, які за кордоном і неможливо з`ясувати. Крім аліментів, які відповідач сплачував лише з примусу, а на даний час їх сплачує за нього його батько - [PERSON] , інших коштів чи будь-якої допомоги від відповідача не надходило. З початку навчання сина (2019 року) відповідач не приймав участь, не з`являвся та не цікавився шкільним життям сина, його успіхами, здобутками, шкільними потребами, виховним процесом, не брав участь у витратах. На сьогодні, відповідач не знає в якій школі навчається його син, та навіть у якому класі. Також, абсолютно не цікавляться шкільним життям, вихованням та культурним розвитком онука батьки відповідача, які проживають в одному і тому ж місці. Аліменти сплачуються не відповідачем, а його батьком - [PERSON] , лише тому, що відповідач працює за кордоном, а у разі наявності боргу, це може завадити його виїзду з країни. Від початку воєнних дій в Україні (24.02.2022) відповідач не повертався в Україну, не контактував з нею чи з сином. Його місце знаходження не відоме. Відповідач не виконував повноцінно свої батьківські обов`язки, а відтак особа, яка свідомо змінює країну проживання, не приймає участі у вихованні дітей, несе відповідні ризики порушення нормальних життєвих зв`язків та передбачених законом наслідків невиконання батьківських обов`язків, що в даному випадку і відбулось - малолітній син фактично залишився без батьківського піклування. Поведінка відповідача до членів своєї сім`ї характеризується грубістю. Він емоційно не врівноважений та схильний до фізичних образ, має схильність до вживання спиртних напоїв, що може негативно позначитись на вихованні дитини. Вона звернулася до органу опіки та піклування Долинської міської ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав, на що їй було рекомендовано звернутися до суду та після проведення перевірки надано висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав . Але з того часу жодних змін у відношенні [PERSON] до дитини не відбулося, він повністю ігнорує рекомендації комісії з питань захисту прав дитини. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вона вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.1-4). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2025 цивільна справа № 343/1418/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Долинської міської ради про позбавлення батьківських прав передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.53). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/1418/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Долинської міської ради про позбавлення батьківських прав. Призначено підготовче судове засідання на 21.08.2025. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Роз`яснено відповідачу, що згідно ст. 193 ЦПК України, він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (а.с.55). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.08.2025 закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Долинської міської ради про позбавлення батьківських прав дитини та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.09.2025 (а.с.70). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.09.2025 клопотання позивачки [PERSON] про витребування доказів - задоволено. Витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості щодо перетину державного кордону України, громадянином України - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт [NUMBER] виданий 05.05.2000 Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області за період з 01 січня 2015 року до 01 травня 2025 року (а.с.82-83). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.09.2025 постановлено - провести заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Долинської міської ради про позбавлення батьківських прав дитини (а.с.100). Позивачка [PERSON] , в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі зіславшись на вищевикладені обставини, просила їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що [PERSON] жодних батьківських обов`язків перед дитиною не виконує. Вона не хоче бути залежною від відповідача і не хоче щоб їх дитина була залежна від батька щодо обов`язків утримувати його. [PERSON] не цікавився долею її та їх дитини. Аліменти платить батько відповідача в розмірі 2018 грн. Востаннє відповідач спілкувався з сином в 2020 році. На даний час відповідач перебуває за межами України, але вона не впевнена. Аліментів, які сплачує батько відповідача недостатньо для утримання дитини. Після її звернення в органи опіки та піклування в 2023 році по питанню позбавлення батьківських прав , відповідач не змінив своєї поведінки. Відповідач [PERSON] , в судові засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоч судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції (а.с.57,60) за адресою реєстрації відповідача - [ADDRESS] (а.с.54), а також шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на сайті Долинського районного суду (а.с.73,93). Судові повістки, які направлялись відповідачу рекомендованою кореспонденцією, повернулась в Долинський районний суд з відміткою причин повернення: «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.62-63,94-96), «За терміном зберігання» ( а.с.77-78). Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області Яремій Н.Б. (довіреність № 6/05-28/35в від 02.01.2025, а.с. 99) у судовому засіданні підтримала висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина - [PERSON] , [INFO] . Суду пояснила, що у вересні 2023 року позивачка зверталася до органу опіки та піклування із заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина. За результатами розгляду зазначеного звернення комісією було складено висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав, оскільки відповідач сплачує аліменти на утримання дитини, а між сторонами виникали лише питання щодо усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною. Під час засідання члени комісії заслухали матір дитини - [PERSON] , яка повідомила, що самостійно займається вихованням, навчанням і розвитком дитини, тоді як батько тривалий час проживає за кордоном та не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, за винятком сплати аліментів. Вона просила звернути увагу, що зарахування коштів здійснюється не особисто [PERSON] , а його батьками. На засідання комісії були запрошені батьки відповідача [PERSON] , однак вони не з`явилися. Під час телефонної розмови з матір`ю відповідача - [PERSON] - з`ясовано, що її син перебуває за кордоном і не має можливості брати участь у вихованні дитини. Вона також повідомила, що [PERSON] не підтримує зв`язку з дитиною через неприязні стосунки з колишньою дружиною, проте щомісяця сплачує аліменти та заперечує проти позбавлення його батьківських прав. За результатами розгляду поданих матеріалів орган опіки та піклування Долинської міської ради дійшов висновку про недоцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно його сина - [PERSON] , [INFO] . Суд, заслухавши пояснення позивачки та представника третьої особи, дослідивши в повному об`ємі зібрані у справі докази, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Ч. ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин 1, 2 ст. 27 Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Ст. 150 СК України передбачає обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.ч. 2,4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до положень п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст.165 СК України, право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним/нею батьківських обов`язків. П. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Як убачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 вересня 2013 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до Актового запису про зміну імені серії [NUMBER], отриманого із застосунку «Дія», [PERSON] , [INFO] , змінила ПІБ на [PERSON] , про що в Книзі реєстрації зміни імені 23 листопада 2010 року зроблено відповідний актовий запис за №40 (а.с. 10). Згідно з рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01 липня 2016 року у справі №343/1125/16-ц, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 17 листопада 2009 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №233 - розірвано. Малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю - відповідачкою у справі [PERSON] (а.с. 12). Копії довідок від 07 квітня 2022 року №2605-7000384164 та №2605-7000385228 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб свідчать, що [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи. Їхнє фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] (а.с. 7, 8). Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.10.2016 в справі №343/1489/16-ц , зобов`язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , в тому числі: повідомляти батька [PERSON] про місце проживання та/або місце перебування малолітнього сина [PERSON] , стан його здоров`я, не перешкоджати та погоджувати зустрічі батька та сина відповідно до затвердженого графіку. Визначено [PERSON] способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] таким чином: - у вигляді систематичних побачень першої та третьої суботи щомісяця з 10 години до 18 години за проживання/перебування дитини з можливістю відвідання місць відпочинку громадян відповідно до віку дитини без присутності матері [PERSON] ; - один тиждень в зимовий період в січні місяці за попереднім погодженням між батьками за місцем проживання батька [PERSON] без присутності матері [PERSON] ; - будь-який один місяць літнього періоду за попереднім погодженням між батьками за місцем проживання батька [PERSON] без присутності матері [PERSON] з правом відвідування інших місць на території України з метою відпочинку та оздоровлення з повідомленням про це матері [PERSON] ; - короткострокові зустрічі з сином [PERSON] до однієї години у будні дні, коли [PERSON] перебуватиме у місці проживання/перебування сина [PERSON] з попереднім повідомленням [PERSON] в присутності матері чи без її присутності. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) гривню 21 копійку сплаченого судового збору (а.с.13-15). Копії відповідей органів Національної поліції свідчать про те, що позивачка [PERSON] неодноразово зверталася до органів Національної поліції з повідомленнями про неприбуття колишнього чоловіка - [PERSON] - на зустрічі з їхньою спільною дитиною (а.с. 20-34). Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.09.2019 в справі №343/1785/19 збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.09.2016 року в твердій грошовій сумі в розмірі 955,20 грн на стягнення їх в розмірі 2118,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, , які стягувати з часу набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3 000,00 грн відшкодування витрат за надання їй правової допомоги адвокатом Киселенко О.М. згідно акту прийому передачі послуг від 01.08.2019 року та стягнути з нього в дохід держави 768,40 грн судового збору (а.с.16-17). Довідка №156 видана Долинським ліцеєм №7 Долинської міської ради Івано-Франківської області від 21.09.2023 свідчить про те, що [PERSON] , [INFO] , навчався з 14.03.2022 до 03.06.2023 в Долинському ліцеї №7 м.Долина Івано-Франківської області. Щодо участі батька [PERSON] в житті дитини, можуть повідомити наступне: дитина була прийнята в освітній заклад за заявою мами - [PERSON] , приводила та забирала дитину завжди мама. Батько контакту із школою не підтримував, успішністю дитини не цікавився, з вчителями не спілкувався, батьківські збори не відвідував.Також не підгримував матеріально в жодних витратах (а.с.37). У відповідності до довідки №89 від 17.05.2024, [PERSON] , [INFO] , навчається в 5-А класі Долинського ліцею "Інтелект" Долинської міської ради (а.с.38). Згідно інформації №19/74048-25 Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 16.09.2025, наданої на виконання ухвали про витребування доказів Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.09.2025, повідомлено про неодноразовий перетин державного кордону [PERSON] , [INFO] , востаннє 26.01.2022 виїзд транспортним засобом д.н.з. [NUMBER] у пункті пропуску Шегині (а.с.97). Акт обстеження від 31.08.2023 свідчить,що при проведенні обстеження у гр. [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] встановлено, що зі слів [PERSON] вона проживає спільно із своїм сином, [PERSON] , [INFO] . Батько сина, [PERSON] не бере участі у вихованні сина [PERSON] (а.с.19). Як установлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] ,25 вересня 2023 року звернулася до органу опіки та піклування Долинської міської ради із заявою щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно його сина - [PERSON] , [INFO] . Орган опіки та піклування Долинської міської ради, розглянувши подану заяву, надав висновок про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його сина [PERSON] , який затверджено рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради від 19 грудня 2023 року №858 (а.с. 49). Ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.ч. 2 та 4 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] посилається на те, що з липня 2020 року і станом на день подання позовної заяви відповідач - [PERSON] - ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання їхнього неповнолітнього сина. Позивачка зазначає, що відповідач жодним чином не допомагає дитині матеріально, окрім сплати аліментів, які надходять від його батька та є недостатніми для належного утримання дитини. Також він не цікавиться життям сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не бере участі у вихованні. Таким чином, між сторонами виник спір щодо позбавлення відповідача батьківських прав стосовно їхнього неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні в якості свідка було допитано [PERSON] , яка пояснила, що позивачка [PERSON] є її донькою, відповідач [PERSON] - колишнім зятем, а відповідно їх син [PERSON] - її онук. Свідок зазначила, що на даний час онук проживає з матір`ю у місті Долина, а до початку війни вони мешкали у селі Білогородка, Бучанського району, Київської області. Востаннє вона бачила відповідача [PERSON] у 2019 році, коли той привіз [PERSON] з Київської області до с. Старий Мізунь, після чого відвідав її, а за три дні повернув сина назад. Дитиною постійно опікується мати, батько на дні народження не приходить, не телефонує та не спілкується з сином. У судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції між Долинським районним судом Івано-Франківської області та Звягельським міськрайонним судом Житомирської області, була допитана свідок [PERSON] , яка є сестрою позивачки. Свідок повідомила, що останній раз відповідач [PERSON] зв`язувався з нею щодо дитини навесні 2020 року, під час карантину, коли заявляв, що має право бачити свою дитину. Тоді він приїхав у п`ятницю, забрав хлопчика на вихідні, а в неділю повернув його матері. Відповідач із дитиною та позивачкою не спілкується, чи допомагає їм матеріально, їй не відомо . Згідно з ч. 1 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Враховуючи вищезазначене, а також те, що дитина у віці дванадцять років може висловити свою думку та сформулювати погляди, судом було прийнято рішення про необхідність вислухати думку дитини. У судовому засіданні малолітній [PERSON] повідомив, що є учнем 7-Б класу Долинського ліцею №7 Долинської міської ради Івано-Франківської області. Раніше він проживав разом із матір`ю у селі Білогородка Бучанського району Київської області, а до м. Долина вони переїхали приблизно три роки тому. Ім`я його батька - [PERSON] , місця проживання батька він не знає. Востаннє бачив його близько шести років тому. Протягом останніх п`яти-шести років батько не телефонує, не приїжджає та не вітає його з днем народження. Так само приблизно шість років тому він востаннє бачив дідуся і бабусю зі сторони батька, з того часу вони також не підтримують з ним зв`язку. З татом він будь-якого зв`язку не підтримує. За нього турбується тільки мама, з якою він проживає. Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Озвучена думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, оскільки її думка не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона в силу малолітнього віку неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї. Подібний висновок викладений в постанові Верховного суду від 13 липня 2022 року в справі № 705/3040/18 (провадження № 61-19878св21) . Таким чином, в судовому засіданні після детального вивчення всіх обставин справи, встановлено, що відповідач [PERSON] протягом останніх 5-6 років не приймав належної, як це встановлено законом та нормами моралі, участі у вихованні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, згідно висновку органу опіки та піклування Долинської міської ради про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно сина [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області №1469 від 24.09.2025, - орган опіки та піклування Долинської міської ради вважає за недоцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до його сина [PERSON] , [INFO] . Як слідує з висновку, питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його сина [PERSON] , [INFO] було розглянуто комісією з питань захисту прав дитини Долинської міської ради 12 вересня 2025 року. Члени комісії заслухали матір дитини [PERSON] , яка повідомила, що сама займається вихованням, навчанням та розвитком дитини, а батько [PERSON] тривалий час проживає закордоном та не виконує свої батьківські обов`язки належним чином, з-за винятку сплати аліментів (просила комісію звернути увагу, що зарахування коштів відбувається не особисто [PERSON] ), також зауважила, що змін у виконанні ним батьківських обов`язків з часу попереднього звернення про позбавлення його батьківських прав, не відбулося. За допомогою телефонного зв`язку проведено розмову з матір`ю [PERSON] . [PERSON] , жителькою с. Старий Мізунь, яка повідомила, що син перебуває закордоном і не має змоги фізично брати участь у вихованні дитини. Контактних даних дитини він немає, і не може отримати, так як перебуває у неприязних стосунках з колишньою дружиною, проте він щомісяця сплачте аліменти та заперечує щодо позбавлення його батьківських прав (а.с.101,102-103). Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо та умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. У справі відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративного стягнення за неналежне виконання батьківських обов`язків, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування. Твердження позивачки про те, що від початку воєнних дій (24.02.2022) , відповідач не повертається в Україну, не контактував з нею чи з сином, що є однією з підстав для позбавлення його батьківських прав, є безпідставним й необґрунтованим. На думку суду, сам факт проживання батька за межами України не може свідчити про умисне ухилення від виконання обов`язків щодо сина, оскільки перебування за кордоном не звільняє його від виконання батьківських обов`язків та не є перешкодою для спілкування з дитиною. Судом не встановлено, що відповідач виїхав на постійне місце проживання і не планує повернутися в Україну, що наразі в силу життєвих обставин унеможливлено. Вимушене тимчасове перебування за кордоном батька дитини, оскільки доказів протилежного матеріали справи не містять, внаслідок життєвих обставин, дійсно створює певні труднощі у налагодженні стосунків з дитиною. За даних обставин те, що батько не бачиться із сином, не є ухиленням від виконання батьківських обов`язків. Водночас, як встановлено судом, батько сплачує аліменти на утримання сина . Щодо наданих позивачкою разом із позовною заявою довідок та пояснень з загальноосвітніх закладів, а також відповідей органів Національної поліції (а.с. 20-34), суд зазначає, що зазначені документи не можуть бути безумовним доказом того, що відповідач не бере участі у вихованні свого сина та не спілкується з ним. Такі матеріали відображають лише часткову інформацію про взаємини сторін та не дають повної картини участі батька у житті дитини. З огляду на проживання відповідача за межами України, ця обставина об`єктивно унеможливлює його фізичну присутність поруч із дитиною - супровід на навчання, гуртки, участь у шкільних та позашкільних заходах, відвідування лікарів тощо. Проте, як встановлено судом, фізична відсутність відповідача в Україні не свідчить про повне самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків, оскільки обов`язки батька передбачають не лише безпосередню фізичну участь у повсякденному житті дитини, а й підтримання зв`язку, сприяння розвитку та вихованню, надання матеріальної підтримки тощо. Суд також враховує, що існує безліч способів реалізації батьківських прав і обов`язків на відстані, зокрема за допомогою телефонного та електронного зв`язку, надання матеріальної підтримки, планування спільного дозвілля під час візитів тощо. У даному випадку відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання дитини, що підтверджує його готовність виконувати батьківські обов`язки. За таких обставин участь відповідача у житті сина залежить передусім від його волі та бажання, а об`єктивні труднощі, пов`язані з проживанням за кордоном, не можуть розцінюватися як ухилення від виконання батьківських обов`язків Інших підстав, передбачених ст. 164 СК України, які є вичерпними, для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини, в судовому засіданні не встановлено. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Тому, враховуючи обставини даної справи, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] , у задоволенні позовних вимог про позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати і положенням ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо можливості втручання у приватне і сімейне життя відповідача, яке є необхідним у демократичному суспільстві. Проте, з урахуванням конкретних обставин справи, особи відповідача, слід попередити [PERSON] про необхідність зміни свого ставлення до обов`язку по вихованню малолітньої дитини, та покласти на орган опіки та піклування - Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області, контроль за виконанням відповідачем [PERSON] своїх батьківських прав відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати положенню, закріпленому в п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20. На пiдставi Конвенції ООН «Про права дитини», Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 164,165, 166, 180-184, 192 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ,

Outcome: dismissed