Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Короткий зміст вимог заяви. 13.11.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника [PERSON] адвоката Племениченка Геннадія Вячеславовича (вх.№75587) надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №521/9595/25, за вимогами якої заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь суми витрат на професійну правничу допомогу, які понесені заявником у зв`язку з розглядом справи в розмірі 16 000 гривень. Зокрема, обґрунтовуючи заяву про ухвалення додаткового рішення, заявник, посилаючись на вимоги ст. 141, 133, 137, вказав, що заявником був заначений попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із представництвом інтересів позивача у суді у розмірі 16 000 грн., які клієнт зобов`язаний сплатити адвокату протягом 10 (десяти) календарних днів з дня винесення рішення судом. При цьому, за доводами заявника, станом на дату складання клопотання з боку заявника підлягають сплаті витрати на професійну правничу допомогу у сумі 16 000 грн., на підтвердження чого суду надано посвідчені копії договору про надання правової допомоги, детальний опис робіт, виконаних адвокатом, а також Акт приймання-передачі виконаних робіт. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 14.11.2025 року у справі №521/9595/25 було прийнято до розгляду заяву представника\~ [PERSON] адвоката Племениченка Геннадія Вячеславовича від 13.11.2025 року (вх.№75587) про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про стягнення заробітної плати, призначено дату судового засідання з викликом сторін. 24.11.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника відповідача у даній справі через підсистему «Електронний Суд» надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу (вх. №71374), у якому відповідач просить суд у справі № 521/9595/25 за заявою представника [PERSON] , [PERSON] , до Акціонерного Товариства "Одеський припортовий завод", про стягнення судових витрат зменшити стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу до 2 000 грн. Клопотання судом долучено до матеріалів цивільної справи. Зокрема, за доводами вказаного вище клопотання відповідач наголосив, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на правову допомогу є неспівмірними із обсягом послуг і реальним (дійсним) часом, витраченим на надання відповідних послуг адвокатом, зокрема такі витрати не відповідають критерію їх розумності та необхідності, мають нерозумний розмір та є неспівмірними зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, скерували до суду заяву про розгляд справи без їх участі, що розглянуто судом та задоволено. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином та своєчасно. Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Малиновського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, повідомлення про дату, час та місце розгляду заяви судом було направлено до електронних кабінетів представників сторін у підсистемі «Електронний суд», суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників заявника та відповідача у даній справі. Згідно із положеннями ч.ч.3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали заяви, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника [PERSON] адвоката Племениченка Геннадія Вячеславовича (вх.№75587) про ухвалення додаткового рішення у справі №521/9595/25, враховуючи таке. Хаджибейським районним судом міста Одеси було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини. У червні 2025 року представник [PERSON] адвокат Племениченко Геннадій Вячеславович через підсистему «Електронний суд» звернувся до Хаджибейського районного суду міста Одеси з позовом до Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про стягнення заробітної плати. Зокрема, за доводами позовної заяви позивачем було зазначено суду, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає витрати на правничу допомогу у розмірі 30000 грн. Заочним рішенням Хаджибейського районного суду міста Одеси від 12.11.2025 року у справі №521/9595/25 позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про стягнення заробітної плати задоволено; стягнуто з Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» на користь [PERSON] заборгованість за заробітною платою за періоди: з 01.07.2023 року по 31.12.2023 року, та у період з 01.01.2025 року по 31.08.2025 року у загальному розмірі 248219 грн. 24 коп.; вирішено питання про судові витрати. 13.11.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника [PERSON] адвоката Племениченка Геннадія Вячеславовича (вх.№75587) надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №521/9595/25, за вимогами якої заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн. Зокрема, обґрунтовуючи свою правову позицію, заявник надав суду відповідні документи. А саме, з договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.05.2025 року № 065/9, укладеного між Адвокатом Племениченком Геннадієм Вячеславовичем та [PERSON] , вбачається, що відповідно до умов розд. 1 договору сторони домовилися, що клієнт доручає, а Адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта з питання: надання правової допомоги з питання стягнення нарахованою однак не виплаченої заробітної плати на працівника з АТ «ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД». За умовами ч. 1 розд. 3 договору, сторони визначили розмір гонорару, який становить: 16 000 гривень, які сплачується протягом 10 днів після набрання рішенням законної сили. Вказаний договір підписано його сторонами без застережень та зауважень. З Акту приймання-передачі виконаних робіт від 13.11.2025 року до договору про надання правової допомоги №065/9 від 20.05.2025 з додатками, вбачається, що сторони визначили, погодили та підтвердили, що на виконання умов договору, повіреним були виконані, а довірителем прийняті в повному обсязі наступні роботи: ознайомлення з матеріалами справи переданої клієнтом, вартістю 1000 грн., підготовка та подача до відповідача адвокатського запиту 53/95 від 20.05.2025 року, вартістю 1500 грн., підготовка та подача до суду позовної заяви від 10.06.2025 року, вартістю 2500 грн., підготовка та подача до суду клопотання про витребування доказів від 10.06.2025 року, вартістю 1000 грн., підготовка та подача до суду клопотання про долучення доказів від 11.06.2025 року, вартістю 500 грн., підготовка та подача до суду клопотання про витребування доказів від 14.08.2025 року, вартістю 1500 грн., підготовка та подача до суду заяви про зміну предмету позову від 24.09.2025 року, вартістю 2000 грн., участь у судових засіданнях, вартістю 6000 грн. Також, вказаним актом сторони погодили, що вказані в пункті 1 цього Акту роботи за змістом, обсягом та вартістю (ціною) відповідають умовам договору; загальна вартість вказаних в цьому Акті робіт складає 16 000 грн. та вказана сума підлягає оплаті довірителем на користь повіреного протягом десяти банківських днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі. Вказаний акт підписано сторонами без застережень та зауважень. Окрім цього, позивачем також надано суду Детальний опис робіт від 13.11.2025 року, виконаних адвокатом до договору про надання правової допомоги 065/9 від 20.05.2025 року з додатками, відповідно до якого адвокатом було проведено наступну правову роботу: ознайомлення з матеріалами справи переданої клієнтом, вартістю 1000 грн., підготовка та подача до відповідача адвокатського запиту 53/95 від 20.05.2025 року, вартістю 1500 грн., підготовка та подача до суду позовної заяви від 10.06.2025 року, вартістю 2500 грн., підготовка та подача до суду клопотання про витребування доказів від 10.06.2025 року, вартістю 1000 грн., підготовка та подача до суду клопотання про долучення доказів від 11.06.2025 року, вартістю 500 грн., підготовка та подача до суду клопотання про витребування доказів від 14.08.2025 року, вартістю 1500 грн., підготовка та подача до суду заяви про зміну предмету позову від 24.09.2025 року, вартістю 2000 грн., участь у судових засіданнях, вартістю 6000 грн. Вказаний документ також підписано сторонами без застережень та зауважень. 24.11.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника відповідача у даній справі через підсистему «Електронний Суд» надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу (вх. №71374), у якому відповідач просить суд у справі № 521/9595/25 за заявою представника [PERSON] , [PERSON] , до Акціонерного Товариства "Одеський припортовий завод", про стягнення судових витрат зменшити стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу до 2 000 грн. Клопотання судом долучено до матеріалів цивільної справи. Зокрема, за доводами вказаного вище клопотання відповідач наголосив, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на правову допомогу є неспівмірними із обсягом послуг і реальним (дійсним) часом, витраченим на надання відповідних послуг адвокатом, зокрема такі витрати не відповідають критерію їх розумності та необхідності, мають нерозумний розмір та є неспівмірними зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову. Інших належних та допустимих доказів стосовно надання адвокатом позивачу правничої допомоги, матеріали справи не містять. Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про стягнення заробітної плати. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані ним норм права під час вирішення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. Згідно із п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи\~витрати на правничу допомогу\~адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру\~витрат на правничу допомогу\~з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п.п.1, 2 ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір\~витрат на правничу допомогу,\~які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом із матеріалів цивільної справи встановлено, що Заочним рішенням Хаджибейського районного суду міста Одеси від 12.11.2025 року у справі №521/9595/25 позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про стягнення заробітної плати задоволено; стягнуто з Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» на користь [PERSON] заборгованість за заробітною платою за періоди: з 01.07.2023 року по 31.12.2023 року, та у період з 01.01.2025 року по 31.08.2025 року у загальному розмірі 248219 грн. 24 коп. При цьому, суд зазначає, що звертаючись до суду із відповідним позовом позивачем було зазначено суду, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає витрати на правничу допомогу у розмірі 30000 грн. 13.11.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника [PERSON] адвоката Племениченка Геннадія Вячеславовича (вх.№75587) надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №521/9595/25, за вимогами якої заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн. Так, з доданих до заяви документів, а саме з договору про надання правничої допомоги від 20.05.2025 року № 065/9, укладеного між Адвокатом Племениченком Геннадієм Вячеславовичем та [PERSON] , вбачається, що сторони визначили розмір гонорару, який становить: 16 000 гривень, які сплачується протягом 10 днів після набрання рішенням законної сили. Окрім цього, з Акту приймання-передачі виконаних робіт від 13.11.2025 року до договору про надання правової допомоги №065/9 від 20.05.2025 з додатками та з Детального опису робіт, вчинених адвокатом, вбачається, що сторони визначили, погодили та підтвердили, що на виконання умов договору, повіреним були виконані, а довірителем прийняті в повному обсязі наступні роботи: ознайомлення з матеріалами справи переданої клієнтом, вартістю 1000 грн., підготовка та подача до відповідача адвокатського запиту 53/95 від 20.05.2025 року, вартістю 1500 грн., підготовка та подача до суду позовної заяви від 10.06.2025 року, вартістю 2500 грн., підготовка та подача до суду клопотання про витребування доказів від 10.06.2025 року, вартістю 1000 грн., підготовка та подача до суду клопотання про долучення доказів від 11.06.2025 року, вартістю 500 грн., підготовка та подача до суду клопотання про витребування доказів від 14.08.2025 року, вартістю 1500 грн., підготовка та подача до суду заяви про зміну предмету позову від 24.09.2025 року, вартістю 2000 грн., участь у судових засіданнях, вартістю 6000 грн. При цьому, судом встановлено, що представником позивача під час розгляду справи №521/9595/25 був саме адвокат Племениченко Геннадій Вячеславович. Водночас, відповідач, звертаючись до суду із клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, вважає, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на правову допомогу є неспівмірними із обсягом послуг і реальним (дійсним) часом, витраченим на надання відповідних послуг адвокатом, зокрема такі витрати не відповідають критерію їх розумності та необхідності, мають нерозумний розмір та є неспівмірними зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, а тому, такі витрати слід зменшити до 2000 грн. У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Також, у постанові суду касаційної інстанції від 19.11.2020 року у справі № 734/2313/17 Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Згідно із ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно із ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України). За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», п. п. 79 і 112). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18. У п. 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 зазначено, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Таким чином, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги те, що розгляд даної цивільної справи здійснювався за відсутності сторін, а також рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, зокрема позовної заяви, заяви про зміну позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн. не є розумним та співмірним із складністю справи, оскільки спір у цій справі не належить до категорій справ значної складності, обсяг матеріалів справи не є значним, фактично сформована судова практика за спорами такої категорії, а тому для професійних досвідчених адвокатів дана категорія справ не становить надмірної складності, не потребує значних витрат часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи, тобто не займає тривалий час на виготовлення документів та збору додатків до них. Відтак,\~виходячи з\~розумності розміру\~витрат на\~професійну правничу\~(правову)\~допомогу,\~враховуючи доводи\~клопотання відповідача\~про зменшення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу,\~суд звертає\~увагу на\~те,\~що підготовка\~та подача\~до відповідача\~адвокатського запиту,клопотань про витребування доказів, долучення доказів, підготовка та подача до суду позову та заяви про зміну предмету позову не становить надмірної складності та не потребує розробок відповідних стратегій у справі такого характеру, а також враховуючи те, що представник позивача приймав участь в судовому засіданні один раз, суд вважає, що визначена вартість послуг адвоката у розмірі 16 000 грн. є завищеною і підлягає зменшенню до 10000 грн., з огляду на що, заява позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу адвоката у даній справі потребує часткового задоволення, з відмовою в іншій частині.

Outcome: partial