Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

16 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 36256 грн 25 коп та судових витрат. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 13.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір № 256224-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 13.04.2021 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 256224-КС-001 про надання кредиту. 13.04.2021 року [PERSON] , прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 256224-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9975, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 13.04.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 256224-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 18 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,97913889 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 18000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Відповідно до пункту 2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Відповідно до п. 5.1 Правил, які у відповідності до пункту 10 кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування. [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 04.09.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 256224-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 36 256,25 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 18 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 17 272,50 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 983,75 грн. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за договором № 256224-КС-001 про надання кредиту від 13.04.2021 року в розмірі 36 256,25 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 18 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 17 272,50 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 983,75 грн, а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2025 року визначено головуючого суддю [PERSON] . Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розпорядженням керівника апарату Миргородського міськрайонного суду Іванко Л.С. №285/25 від 20 жовтня 2025 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи в зв`язку із звільненням судді [PERSON] із займаної посади згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 14.10.2025 №2100/0/15-25. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 жовтня 2025 року визначено головуючого суддю Морозовську О.А. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 жовтня 2025 року суддею Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Морозовською О.А. прийнято до свого провадження дану цивільну справу та постановлено продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 9). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, лише в частині прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 18000,00 грн, оскільки він є військовослужбовцем, учасником бойових дій, інвалідом другої групи внаслідок війни і відпоівдно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом військовослужбовцям не нараховуються (а.с. 52-64). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір № 256224-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 13.04.2021 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 256224-КС-001 про надання кредиту. 13.04.2021 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозиції (оферту) щодо укладення Договору № 256224-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9975, на номер телефону [NUMBER] , який Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 13.04.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір № 256224-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору про надання кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 18 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0,97913889 процентів за кожен день користування Кредитом, комісія за надання кредиту - 2700,00 грн. Пунктом 2. Договору про надання кредиту визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Договору про надання кредиту встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 18 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (номер якої позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується квитанцією «ТАС PAY» № 397110527 від 13.04.2021 року та випискою по рахунку банківської картки № [NUMBER] за період з 13.04.2021 року по 03.08.2021 року (а.с. 25-34). З витребуваної судом у АТ «УКРСИББАНК»виписки про рух коштів по картковому рахунку банківської картки № [NUMBER] , яка випущена на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 13.04.2021 року по 03.08.2021 року, вбачається, що 13.04.2021 року [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 18 000 гривень (а.с. 25-34). У порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за договором № 256224-КС-001 від 13.04.2021 року належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 04.09.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 256224-КС-001 про надання кредиту від 13.04.2021 року, в розмірі 36 256,25 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 18 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 17 272,50 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 983,75 грн. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що Кредитний договір № 256224-КС-001 від 13.04.2021 року про надання кредиту укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положенням ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані кредитні кошти. Такі кошти він використовував, і у нього утворилась заборгованість. За вказаних обставин, суд вважає, що в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості за кредитом. Судом встановлено, що [PERSON] зобов`язання за договором позики належним чином та своєчасно не виконувалися, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі, як і не доведено підставність застосування до спірних правовідносин частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». При цьому, суд ураховує висновки Верховного Суду, сформовані у справі №199/3051/14 віл 15.07.2020, за змістом якого для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 №322/2/7142. Наведений обов`язок відповідачем не виконано, що виключає підстави для застосування до спірних правовідносин частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положення якого, серед іншого, стосуються виключно військовослужбовців, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації на весь час їх призову та за фактичних обставин у справі на спірні правовідносини не поширюються, оскільки відповідачем укладено кредитний договір 13.04.2021 року з теміном дії договору до 03.08.2021 року, а відповідно до запису у військовому квитку серія [NUMBER] відповідача призвано у Збройні Сили України 24 лютого 2022 року, вже після закінчення терміну дії кредитного договору (а.с. 60). Оскільки позичальник [PERSON] не виконав умови договору належним чином та своєчасно, то виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 256224-КС-001 від 13.04.2021 року станом на 04.09.2025 року у сумі 35 272,50 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 18 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 17 272,50 грн. Що стосується вимоги щодо стягнення за кредитним договором № 256224-КС-001 від 13.04.2021 року заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 983,75 грн. За змістом ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. З урахуванням принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку (фінансової установи), виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.12.2019 року в справі № 524/5152/15. Враховуючи вищевикладене вимоги щодо стягнення заборгованості по сплаті комісії в розмірі 983,75 грн за кредитним договором № 256224-КС-001 від 13.04.2021 року задоволенню не підлягають. За приписами ч. 1.ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок (а.с. 11, 13). Проте, враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 97,29%, на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Бізнес Позика» судові витрати зі сплати судового збору понесені позивачем при зверненні до суду, в розмірі 2356 гривні 75 копійок пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial