Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У квітні 2025 року позивач звернувся до суду через свого представника з вказаним позовом, який вони в судовому засіданні підтримали, та вимоги мотивує тим, що сторони по справі спільно проживали з березня 2014 року без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Після народження доньки сторони деякий час проживали разом. Однак, сімейне життя у сторін не склалося, кожен почав проживати своїм життям і не підтримували шлюбних стосунків. У 2018 році відповідачка покинула дитину у віці 3 років та почала проживати в іншому місці. З 2018\~року відповідачка\~один раз\~взяла дитину\~до себе\~на декілька\~днів,\~але донька\~ [PERSON] зі\~сльозами на\~очах просилася\~додому.\~За весь\~час проживання\~окремо від\~дитини лише\~на сім\~років мати\~подарували Аріні\~подарунок.\~Окрім цього,\~інших подарунків\~відповідачка не\~дарувала,\~не купувала\~ніякий одяг,\~кошти на\~утримання дитини\~не надавала,\~ліки у\~разі,\~необхідності,\~не купувала,\~не цікавилася\~успішністю дитини\~в школі,\~не телефонувала\~вихователям та\~педагогам в\~школі,\~де навчається\~донька,\~з дитиною\~не зустрічається\~та спілкується\~дуже зрідка.\~Навпаки,\~телефонуючи до\~позивача відповідачка\~просить у\~нього кошти. На даний час Аріні виповнилося 9 років, вона має свій власний телефон, жодного разу ні позивач, ні будь хто із родини дитині не забороняв спілкуватися з матір`ю. Сама [PERSON] не висловлює бажання в спілкуванні з матір`ю, а коли зрідка говорячи по телефону з донькою розмова в них не складається. Коли відповідачка телефонує до позивача, не цікавиться чи є в доньки телефон, не просить її номер, не пропонує дитині провести разом вихідні, про що, на думку сторони позивача, можна зробити висновок, що відповідачка не бажає спілкуватися з дитиною та повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Після припинення сімейних стосунків між сторонами неповнолітня [PERSON] постійно час проживає разом з батьком. З цього часу лише позивач піклується про дитину, приймає активну участь в її житті. Мати дитини у вихованні доньки участі не приймає, не відвідує дитину, не цікавиться її станом здоров`я та навчальною діяльністю, не приймає жодної участі в житті дитини, на підтвердження чого сторона позивача надала довідки про те що дитиною опікується батько. З Акту обстеження умов проживання [PERSON] встановлено, що для дитини створено належні умови для проживання, навчання та розвитку за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS] . Дитина висловила бажання і надалі проживати з батьком. Мати малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] до служби у справах дітей Садівської сільської ради з питань виховання дитини, встановлення годин побачень з дитиною, визначення місця проживання дитини не зверталася. Позивач [PERSON] працює на посаді водія автотранспортних засобів та задіяний у відновленні критичної інфраструктури України та отримує заробітну плату. Відповідачка, окрім [PERSON] , має ще чотирьох дітей, які проживають разом з нею. Також відповідачка притягалася неодноразово до адміністративної відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків. Отже, відповідачка не приймає жодної участі у житті дитини, не піклується про неї, про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дитину речами, продуктами харчування, приладдями до школи, не відвідує батьківських зборів, взагалі не проявляє материнської турботи відповідно до доньки, не виконує материнські обов`язки по відношенню до доньки та не цікавиться її життям та розвитком. З 2018 року мати покинула доньку. Весь догляд здійснювався позивачем по справі та допомого його матері. Всі питання щодо доньки вирішуються особисто позивачем, без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утримання позивача. Для розвитку дитини позивач прикладає всі свої зусилля та можливості. Таким чином, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 09.04.2025 року відкрито загальне позовне провадження в даній цивільній справі та призначено по справі підготовче судове засідання з участю сторін. Ухвалою суду від 04.06.2025 року призначено справу до судового розгляду. Відповідач [PERSON] , в останньому судовому засіданні не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . Пояснила, що у неї, окрім [PERSON] , ще четверо дітей, часу приділяти увагу Аріні вона не має. Представник Садівської сільської ради Сумського району Сумської області просив розглядати справу без участі їхнього представника, проти задоволення позову не заперечували. Надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] (а.с.62,91). Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та додані до неї документи, покази свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 21.09.2021 року ВДВС у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 1019 (а.с.12). Довідкою, виданою Виконкомом Садівської сільської ради Сумського району Сумської області від 04.03.2025 року підтверджується, що [PERSON] зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживає донька [PERSON] (проживає без реєстрації), мати [PERSON] , дядько [PERSON] , бабуся [PERSON] (а.с.14, 15). Довідкою Великовільмівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Садівської сільської ради Сумського району Сумської області від 22.08.2023 р. № 98 підтверджується, що дитина [PERSON] відвідувала заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» з 09.09.2019 по 31.08.2021. Вихованням та навчанням дитини займався батько [PERSON] (а.с.17). Довідкою, виданою Великовільмівською філією Садівського ліцею Садівської сільської ради Сумського району Сумської області від 31.07.2023 р. № 93 підтверджується, що [PERSON] самостійно займається вихованням та навчанням доньки [PERSON] , 2015 р.н. (а.с.18). Дитина навчається у 4 класі (а.с.19). Згідно Характеристики, виданої навчальним закладом від 26.02.2025 р. № 30, дитина проживає з батьком. Усім необхідним забезпечена. Батько приділяє вихованню доньки належну увагу, систематично цікавиться її навчанням, спілкується з класним керівником та вчителями (а.с.20). Органом опіки та піклування Садівської сільської ради Сумського району Сумської області проведені обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Актом встановлено, що дитина має свою кімнату; робоче місце для навчання облаштоване; ноутбук та планшет підключені до мережі Інтернет; одягом та взуттям дитина забезпечена; запас продуктів харчування наявний; м`які іграшки та настільні ігри наявні. Зі слів дитини стосунки з батьком теплі, доброзичливі. Дитина висловила бажання надалі проживати з батьком (а.с.22). З Характеристики, виданої Садівською сільською радою Сумського району Сумської області на [PERSON] , від 27.03.2025 р. № 9 вбачається, що [PERSON] , 1991 р.н. не одружений, один виховує доньку [PERSON] , 2015 р.н. Приділяє багато сил для підтримки добрих стосунків в сім`ї. За місцем проживання характеризується з позитивного боку. У побуті ввічливий, спокійний, врівноважений, розсудливий. Скарг на нього не надходило. Суперечок із представниками влади не мав. Компрометуючих матеріалів на нього у сільській раді немає (а.с.24). З позовної заяви вбачається, що також підтверджується довідкою від 18.11.2024 р. № 6495, [PERSON] працевлаштований у ТОВ «Автомагістраль-Південь» з 24.01.2023 на посаді водія автотранспортних засобів та задіяний у відновленні критичної інфраструктури України (а.с.25). Позивач є заброньованою особою (а.с.35-38). Довідкою цього ж підприємства підтверджений дохід [PERSON] за 2024 рік, що також підтверджується випискою з АТ КБ «Приват Банк» (а.с.26,27-34). З Характеристики, виданої ТОВ «Автомагістраль-Південь» вбачається, що за місцем роботи [PERSON] зарекомендував себе як відповідального та грамотного працівника (а.с.39). Відповідно до відповіді на адвокатський запит від 26.03.2025 №01-21/32 наданої Садівською сільською радою повідомлено, що [PERSON] , мати малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] до служби у справах дітей Садівської сільської ради з питань виховання дитини, встановлення годин побачень з дитиною, визначення місця проживання дитини не зверталася. Установа інформацією про дану особу не володіє. При обстеженні умов проживання встановлено, що дитині створені належні умови для проживання, навчання, розвитку. Під час бесіди дитина спокійно шла на контакт, повідомила, що у сім`ї відносини доброзичливі, надалі бажає проживати з батьком (а.с.40,41). Відповідно до Договору купівлі-продажу від 21.06.2018 року, [PERSON] належить будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.42-48). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.09.2025 року ВД РАЦС у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 687, [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] . Між сторонами склалися сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані поважати дитину, виховувати її в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 3 статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як зазначено в ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , однак вона не бере ніякої участі у вихованні дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не бере доньку з собою на відпочинок, не створює умов для отримання нею освіти, що суперечить забезпеченню інтересів дитини. Вказане свідчить, що [PERSON] не бажає усвідомлювати себе донькою відповідачки, оскільки дитина бажає залишитись проживати із батьком, інтересу до спілкування з матір`ю не виявляє. Згідно Висновку про можливість позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , наданого Виконавчим комітетом Садівської сільської ради Сумського району Сумської області від 29.07.2025 року, з дитиною [PERSON] бачиться зрідка, майже не спілкується. Відповідачка участі у вихованні дитини не бере, тривалий час не має інтересу до доньки. Навчанням та вихованням дитини займається батько [PERSON] . Під час засідання комісії з питань захисту прав дитини Садівської сільської ради, на якому розглядалося питання про участь матері [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , мати зазначила, що донька [PERSON] не захотіла проживати з нею, оскільки мати має іншу сім`ю та нового чоловіка. Зі слів жінки, вона не змогла задовільнити потреби доньки, зокрема, матеріальні. Під час розмови ніяких материнських почуттів мати на адресу доньки не висловила. Востаннє мати бачила доньку у березні 2025 року, до цього за півтора роки до цього; телефонувала у квітні 2025 року. Відтоді ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала, участі у вихованні не брала. Мати не піклувалася про дитину, її здоров`ям та розвитком, не цікавилася її захопленнями, не брала участі у розвитку її здібностей. Мати свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. У зв`язку із викладеним, вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.86-88). В судовому засіданні були допитані свідки. Свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] відвідувала дитячий садок з вересня 2019 по вересень 2021 року. За ці роки мати не цікавилася життям дитини. Вихованням дитини займаються батько та бабуся. Свідок [PERSON] суду повідомила, що мати [PERSON] покинула доньку [PERSON] , коли останній було три роки, у 2018 році. Спочатку дитина їздила до матері, потім не схотіла лишатись там. У матері інша сім`я, народилися ще діти. Дівчинка не бажає спілкуватися із матір`ю. Мати подарунків не дарувала, одного разу лише дала 1\~000 грн. У жовтні 2023 року подарувала клітку для хом`яка. Іншої допомоги не надавала, одяг не купувала. У березні 2025 року вони бачились, зустріч пройшла холодно. Мати дитину не обняла, всього бачились 15-20 хвилин. Таким чином,

Outcome: approved