Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про розірвання шлюбу. Предметом позову є розірвання шлюбу, укладеного 10.07.2010 між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що складено актовий запис № 1407 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передано до провадження судді Саадулаєва А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейні стосунки між ними погіршились, що в кінцевому результати призвело до постійних сварок та як наслідок до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На сьогодні у них відсутні спільні інтереси з відповідачем, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення поштового відправлення, яке повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суд не сповістила. При цьому, в матеріалах справи наявна заява та розписка про ознайомлення з матеріалами справи від 14.10.2025 від представника відповідача. Відповідач відзив не подала. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10.07.2010, вбачається, що з 10.07.2010 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбних відносинах, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї складено актовий запис № 1407. В шлюбі у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] /свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29.11.2013/. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні продовжувати сімейні відносини з відповідачем. При цьому, відповідач відзив на позовну заяву не надала, обставини, викладені у позовній заяві, відповідними доказами не спростувала. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. З врахуванням тієї обставини, що на даний час сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, спір щодо поділу майна відсутній, а відтак позовна заява підлягає задоволенню з ухваленням судового рішення.

Outcome: approved