Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] , за адресою [ADDRESS] на день його смерті [INFO] . Вимоги позову мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який був зареєстрований в с.Рясники Гощанського (Рівненського) р-ну Рівненської області, проте на момент смерті проживав в квартирі належній на праві спільної часткової власності за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина. Нотаріусом було роз`яснено, що відсутні докази спільного проживання разом з спадкодавцем на день смерті останнього. Ухвалою суду від 22.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час місце судового розгляду був повідомлений належним чином, у заяві від 06.11.2025 позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позову та розгляду справи за його відсутності. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 03.02.2020. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Відповідно до складеного акту від 29.09.2025 [PERSON] з 1998 і по дату смерті [INFO] постійно проживав за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки №5 виданої 29.09.2025 ОСББ «Березовського» [PERSON] фактично проживав за адресою: [ADDRESS] в період з 1998 по день смерті [INFO] . Листом приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області від 07.10.2025 №127/01-16 роз`яснено [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк після смерті [PERSON] та не подано докази спільного проживання разом зі спадкодавцем на день смерті останнього. Також з даної відповіді вбачається, що згідно даних спадкового реєстру спадкова справа до майна [PERSON] померлого [INFO] не заводилася. Отже, реалізація права на спадщину позивачем [PERSON] залежить від встановлення судом факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час його смерті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Позовні вимоги позивача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення. Таким чином, так як позивачка довела ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх позовних вимог, то позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved