Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, покликаючись на те, що 04 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики в розмірі 5\~900 грн., строком на 30 днів. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору, в нього виникла заборгованість в розмірі 19989,20 грн. Так, 21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу, за умовами якого другий отримав право грошової вимоги в тому числі до відповідача. Крім того, 31 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» також укладено договір факторингу, на підставі якого до позивача надійшло право вимоги за вищевказаним кредитним договором до [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, просив суд позовні вимоги задовільнити. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, який було повернуто до суду. Відзиву до суду подано не було. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до наступного переконання. Судом встановлено, що 04 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №75914548 в розмірі 5\~900 грн., строком на 30 днів. /а.с.33-34/. В матеріалах справи також містяться правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» /а.с. 35-57/. Також суду надано довідку про ідентифікацію /а.с.58/, відповідь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 11 лютого 2025 року /а.с.59/, відповідь ТОВ «ФК «Фінекспрес», про перерахування відповідачу грошових коштів /а.с.60-61/. Як вбачається з відповіді АТ КБ «Приват Банк», 04 серпня 2021 року на рахунок [PERSON] , перераховано грошові кошти в розмірі 5\~900 грн. Згідно наданого суду розрахунку заборгованості [PERSON] , з зазначенням сум заборгованості, строку, який проводився його заборгованість за період з 04 серпня 2021 року по 24 лютого 2025 року становить 19\~989,2 грн., та складається з заборгованості за тілом позики в розмірі 5\~900 грн., та заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 14089,2 грн. /а.с.9-14/. 21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу, за умовами якого другий прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі заборгованостей. В матеріалах справи також міститься реєстр прав вимог №4, згідно якого, міститься інформація про борг [PERSON] , за договором №75914548, який за умовами договору перейшов до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» /а.с.79-80/. В той же час, 31 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за умовами якого другий прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі заборгованостей /а.с.84-100/. В матеріалах справи також міститься реєстр боржників, згідно якого, міститься інформація про борг [PERSON] , за договором №75914548, який за умовами договору перейшов до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» /а.с.79-80/. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відтак, суд приходить до переконання про підставність та доведеність позовних вимог, а тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при поданні позову до суду у розмірі 2422,40 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн за участь у цивільній справі можуть вважатись розумними та співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, а також їх необхідністю для постановлення судового рішення. Таким чином, з урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення даного судового рішення, суд дійшов висновку, що із відповідача на користь позивача слід стягнути 3500 грн витрат на професійну правничу допомогу На підставі ст. ст. 16, 512, 514, 516, 526, 530, 1050, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: approved