Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Представник позивача Харківського обласного центру зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] і просить стягнути з відповідача допомогу по безробіттю у сумі 2 833,13 грн. та стягнути судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.09.2022 року відповідач [PERSON] звернувся до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, йому було надано статус безробітного, з 13.09.2022 року по 09.06.2023 року призначено допомогу по безробіттю. Разом з тим, [PERSON] перебував на обліку в Харківському міському центрі зайнятості з 13.09.2022 року по 14.12.2022 року, оскільки припинено реєстрацію в центрі зайнятості з 15.12.2022 року у зв`язку з встановленням факту подання відповідачем недостовірних даних, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення». Так, Харківським міським центром на поточний рахунок відповідача перераховано допомогу по безробіттю за період з 13.09.2022 року по 14.12.2022 року у сумі 10\~538,08 грн., з них за період з 31.10.2022 року по 24.11.2022 року допомога по безробіттю у сумі 2\~833,13 грн. є безпідставною та підлягає поверненню. Під час подання через застосунок «Дія» заяви про надання статусу безробітного від 07.09.2022 реєстраційний номер 22-09-0000389884-01, відповідач підтвердив, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно; ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та відомостей, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення. В ході відпрацьованої інформації, яку завантажено у пам`ятці «Опрацювання рекомендацій за результатами верифікації», виявлено працевлаштування [PERSON] до ТОВ «ЮСК УКРАЇНА» (код за ЄДРПОУ:37642136) в період реєстрації в Харківському міському центрі зайнятості. У зв`язку з чим Харківським міським центром зайнятості було проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття у Порядку №60/62, за результатом якої складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 15.12.2022 року №247/2022. Актом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЮСК УКРАЇНА» відповідно до наказу про прийняття на роботу від 31.10.2022 року. Під час перебування на обліку в службі зайнятості відповідачем не надавались жодні документи, які б підтверджували факт його зайнятості. У порушення вимог п. 4, ч. 2 ст. 44, п. 1, ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», відповідач не повідомив Харківський міський центр зайнятості про обставини, що впливають на прийняття рішень центром зайнятості про припинення реєстрації безробітних, а саме приховав факт трудових відносин з ТОВ «ЮСК УКРАЇНА». Невиконання відповідачем встановлених законодавством вимог призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 2\~833,13 грн. У відповідності до вищезазначеного, директором Харківського міського центру зайнятості прийнято наказ від 21.12.2022 року №347 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON] сумі 2\~833,13 грн. за період з 31.10.2022 року по 24.11.2022 року. За період з 25.11.2022 року по 14.12.2022 року утримано виплату нарахованої та невиплаченої допомоги по безробіттю у сумі 2\~265,33 грн. Разом з тим, 23.12.2022 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення [PERSON] направлено лист - претензію за вих. №ХМЦЗ-02-5882 від 22.12 2022 року з пропозицією в добровільному порядку сплатити суму боргу. На момент подання позовної заяви сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю у сумі 2 833,13 грн. відповідачем на рахунок Харківського обласного центру зайнятості не повернута. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 04.07.2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Харківського обласного центру зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості до [PERSON] про стягнення допомоги по безробіттю. Призначено судове засідання. В судове засідання 02.12.2025 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача Харківського обласного центру зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи в його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Новобаварського районного суду міста Харкова від 02.12.2025 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Наказом Міністерства економіки України від 24.10.2022 року №4132 «Про реорганізацію державних органів Державної служби зайнятості» прийнято рішення реорганізувати Харківський міський центр зайнятості шляхом приєднання до Харківського обласного центру зайнятості та установлено, що Харківський обласний\~центр зайнятості\~є правонаступником\~усіх майнових та немайнових прав Харківського міського центру зайнятості (а.с.17-24). 07.09.2022 року відповідач [PERSON] звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості шляхом подачі заяви про надання статусу безробітного та заяви про отримання фінансової допомоги по безробіттю в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг - Портал «Дія» за спрощеною формою (а.с. 6-7). Під час подання через застосунок «Дія» заяви про надання статусу безробітного від 07.09.2022 реєстраційний номер 22-09-0000389884-01, відповідач [PERSON] підтвердив, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно; ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого, безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та відомостей, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення (а.с. 6). З 13.09.2022 року [PERSON] надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 13.09.2022 року по 09.06.2023 року у розмірі, встановленому законодавством (а.с. 8). 13.09.2021 року представником Харківського міського центру зайнятості було відкрито [PERSON] персональну картку № [NUMBER] , в якій міститься інформація про персональні дані заявника, професійний досвід та освіту, додаткову інформацію для пошуку роботи, інформацію про останній вид зайнятості, тощо (а.с. 8). Харківським міським центром зайнятості проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття у Порядку №60/62, за результатом якої складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 15.12.2022 року №247/2022, яким встановлено, що відповідач [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЮСК УКРАЇНА» (код за ЄДРПОУ:37642136) відповідно до наказу про прийняття на роботу від 31.10.2022 року. При цьому під час перебування на обліку в службі зайнятості відповідачем не надавались жодні документи, які б підтверджували факт його зайнятості (а.с.11). Директором Харківського міського центру зайнятості прийнято Наказ від 21.12.2022 року №347 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON] сумі 2\~833,13 грн. за період з 31.10.2022 року по 24.11.2022 року (а.с.15). За період з 25.11.2022 року по 14.12.2022 року утримано виплату нарахованої та невиплаченої допомоги по безробіттю у сумі 2\~265,33 грн., однак залишок заборгованості складає 2833,13 грн., що підтверджується довідкою про нараховане та перераховане матеріальне забезпечення, яке підлягає поверненню (а.с.12). Харківським міським центром зайнятості 23.12.2022 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення [PERSON] направлено лист - претензію за вих. №ХМЦЗ-02-5882 від 22.12 2022 року з пропозицією в добровільному порядку сплатити суму боргу (а.с.13-14), однак зазначена сума відповідачем на рахунок Харківського обласного центру зайнятості не повернута. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.1 Закону України «Про зайнятість населення»\~безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних за вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою, Відповідно до п.1, ч. 1\~ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Згідно ч. 2 та ч. 3\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих coцiaльних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 4 ч. 2\~ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»\~зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій\~статті 45 цього Закону. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення»\~реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції припиняється у разі зайнятості особи. Відповідно до ч. 3\~ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»\~відповідальність за достовірність поданих до територіального органу, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальні послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до п. 6 Порядку №60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. 21.04.2022 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування сфер зайнятості та загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття під час дії воєнного стану», який набрав чинності 07.05.2022 року. Пунктом 5-2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції станом на 07.05.2022 року) реєстрація безробітного у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з підстав, визначених частиною першою статті 45 цього Закону, а також у разі перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів. Між тим, 21.09.2022 року було прийнято Закон України № 2622-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування служби зайнятості, соціального страхування на випадок безробіття, сприяння продуктивній зайнятості населення, у тому числі молоді, та впровадження нових активних програм на ринку праці», який набрав чинності 29.10.2022 року. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2622-IX від 21.09.2022) застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до частини 1 ст. 1212\~ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом ч. 1 ст. 1212\~ЦК України\~безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. У\~ст.1215\~ЦК України\~передбачено\~загальне правило,\~коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №753/15556/15 (провадження №14-445цс18) викладено правовий висновок, що у\~статті 1215 ЦК України\~передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Згідно з положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень\~ст. 83 ЦПК України\~позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що повернення надмірно\~виплаченої суми\~щомісячної допомоги\~передбачає стягнення\~зазначеної суми\~у випадку,\~якщо така\~надмірна сплата\~відбулась з\~вини набувача,\~а саме,\~через зловживання,\~зокрема у\~випадку надання\~недостовірної інформації\~або взагалі\~ненадання відповідної\~інформації.Отже,\~відповідач [PERSON] \~знав про\~обставини,\~що можуть\~вплинути на\~отримання щомісячної\~допомоги по\~безробіттю та\~не повідомив\~позивача про\~них,\~що є\~зловживанням з\~його боку.З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь Харківського обласного\~центру зайнятості виплачених коштів, як допомоги по безробіттю за період з 31.10.2022 року по 24.11.2022 року в сумі 2\~833,13 грн. При цьому суд враховує, що відповідач не надав суду відзив з відповідними запереченнями та доказами на їх підтвердження. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved