Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

18.07.2025 до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернувся представник позивача Усенко М.І. з позовною заявою в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 21.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Мілоан та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101137710, відповідно до умов якого Відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 9000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов?язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені договором. Згідно \~з п. 7.1. кредитного договору цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 Договору. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. 18.10.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір відступлення прав вимоги №77-МЛ. На підставі цього договору Позивач набув статус Нового Кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», зокрема і до [PERSON] за кредитним договором №101137710 від 21.01.2021. На дату звернення до суду з позовом заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 38700 грн, а саме: 9000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 29700 грн - заборгованість за процентами; 0 грн - заборгованість за комісією. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №101137710 від 21.01.2021 в розмірі 38700 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надіслано копію позовної заяви та ухвали суду про відкриття провадження у справі. Судова кореспонденція отримана особисто [PERSON] 01.10.2025 р. Відповідач у визначений законом строк відзив на позов не надав. Згідно з ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 21.01.2021 [PERSON] підписала Договір про споживчий кредит № 101137710. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті Позичальника через сайт Товариства. Умовами Договору визначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Мілоан (Кредитодавець) зобов?язалося на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 9000 грн, а Позичальник зобов?язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у строк до 05.02.2021 (строк кредитування) та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Пунктом 1.5.2 договору передбачено проценти користування кредитом: 2700.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6) \~ \~ \~ \~Матеріалами справи (платіжне доручення №25082089 від 21.01.2021) підтверджується, що ТОВ Мілоан перерахувало на платіжну картку Відповідача 9000 грн. \~ \~ \~ \~13.05.2024 ТОВ Мілоан та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір №71-МЛ/Т про відступлення прав вимоги. Згідно з вищевказаним Договором, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які є боржниками ТОВ Мілоан, зокрема і до [PERSON] за кредитним договором № 101137710 від 21.12.2021. Також в матеріалах справи міститься витяг із Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 71-МЛ/Т від 13.05.2021, відповідно до якого заборгованість відповідача складала 38700 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом 9000 грн.; сума заборгованості за відсотками 29700 грн. Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 626, 628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048\~ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525, 526, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно зі ст. 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є правонаступником ТОВ Мілоан та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з відповідачем. Зважаючи на те, що доказів повернення боргу відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» вказаної заборгованості є обґрунтованими і їх слід задовольнити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов таких висновків. Згідно з ч. 1, 3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною першою ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження сплати судового збору в сумі 2422,40 грн позивач надав платіжну інструкцію № 15423 від 11.07.2025 року. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу, у разі задоволення позову покладаються також на відповідача. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 8000,00 грн. На підтвердження понесення таких витрат надав суду: договір № 0107 про надання правової допомоги від 01.07.2025, детальний опис наданих послуг, виконаних АО «Апологет», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Кредит Капітал» щодо стягнення кредитної заборгованості, акт №729 наданих послуг від 06.07.2025 про вартість наданих послуг в сумі 8000 грн. Як зазначено в Акті прийому-передачі наданих послуг від 06.07.2025 року АО «Апологет» надавалися такі послуги клієнту: усна консультація - 0,30 год.; ознайомлення з матеріалами кримінальної справи - 2 год.; погодження правової позиції з клієнтом - 0,30 год., складання позовної заяви - 3,30 год. Всього витрачено 6,30 год. Визначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу адвоката відповідає умовам договору про надання правничої допомоги, доказам щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, відповідачем не заперечується . Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Враховуючи вимоги ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, те, що розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, відсутність клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт, суд знаходить, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правову допомогу, вимог щодо зменшення яких відповідачем заявлялось.

Outcome: approved