Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно за заповітом. Позивач посилаються на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] ; права на закінчення приватизації земельних ділянок переданих у приватну власність [PERSON] згідно рішення двадцять першого скликання одинадцятої сесії Оліївської сільської ради народних депутатів Зборівського району Тернопільської області від 05 квітня 1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та користування» згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92. Та заяв громадян села та рішення №1 третього скликання одинадцятої сесії Оліївської сільської ради Зборівського району Тернопільської області від 11 вересня 2000 року «Про виділення земельних ділянок працівникам соціальної сфери с.Оліїв» Він, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, з підстав, що нерухоме майно має статус колгоспного двору, змушений звернутися до суду для захисту свого права. Позивач позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнала, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] ; права на закінчення приватизації земельних ділянок переданих у приватну власність [PERSON] згідно рішення двадцять першого скликання одинадцятої сесії Оліївської сільської ради народних депутатів Зборівського району Тернопільської області від 05 квітня 1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та користування» згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92. Та заяв громадян села та рішення №1 третього скликання одинадцятої сесії Оліївської сільської ради Зборівського району Тернопільської області від 11 вересня 2000 року «Про виділення земельних ділянок працівникам соціальної сфери с.Оліїв» [PERSON] постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Також [PERSON] звернувся до суду з вимогами визнати за ним право на завершення процедури приватизації та реєстрації права власності на приватизації земельних ділянок переданих у приватну власність [PERSON] згідно рішення двадцять першого скликання одинадцятої сесії ОЛіївської сільської ради Зборівського району Тернопільської області №1 від 11 вересня 2000 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та користування» згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92. З цього приводу суд виходить з таких обставин. Рішенням двадцять першого скликання одинадцятої сесії Оліївської сільської ради Зборівського району Тернопільської області №1 від 11 вересня 2000 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та користування» згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92. [PERSON] передано в приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,20 га. [PERSON] розпочала приватизацію земельних ділянок, проте у зв`язку зі смертю не завершила їх та не отримала Державних актів на землю. Абзацом 2 пунктом 2 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Враховуючи, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право на завершення приватизації.

Outcome: approved