Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , згідно з рішенням Калуського міськрайонного суду від 16.10.2018, в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн, на стягнення їх у частці від заробітку у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з часу вступу рішення в законну силу і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача всі судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21.05.2007 по 21.10.2013. Від шлюбу народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Калуського міськрайонного суду від 16.10.2018 задоволено її позовні вимоги та ухвалено стягувати з відповідача на її користь по 1500 грн аліментів щомісячно на двох неповнолітніх дітей. На даний час визначений рішенням суду розмір аліментів є недостатнім для задоволення базових потреб дітей, які з часу постановлення рішення виросли, відповідно збільшились потреби на їх утримання. Також останні роки донька [PERSON] часто хворіє та потребує лікування, оздоровлення, що теж погіршує матеріальний стан позивачки. Відповідач є працездатним, на даний час отримує сталі доходи, а тому має можливість надавати дітям утримання у значно більшому розмірі ніж зараз, коли розмір аліментів є мінімальним. Враховуючи наведені обставини, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни способу стягнення аліментів, а також те, що зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відзив на позов відповідач не подавав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідачу у встановленому законом порядку направлялися документи про розгляд справи, позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, в силу положень ч. 1ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд та ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Згідно зі свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 06.10.2008, серії [NUMBER] від 13.04.2012, відповідно [PERSON] , [INFO] , а донька [PERSON] , [INFO] . Їхніми батьками є сторони по справі (а.с. 7, 7 зв). Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду від Івано-Франківської області від 21.10.2013, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). На підставі рішення Калуського міськрайонного суду від Івано-Франківської області від 16.10.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] ухвалено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] розмірі\~по 1500,00\~гривень щомісячно\~на кожну\~дитину,\~починаючи з\~дня набрання\~рішенням законної\~сили і\~до їх\~повноліття(а.с.12). Згідно Витягів з реєстру територіальної громади №2022/001114379 та 2023/007396537, встановлено, що діти [PERSON] , [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] зареєстровані за адресою [ADDRESS] разом з позивачкою [PERSON] (а.с.9,10). Відповідно до копії Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] ,\~ [INFO] перебуває на «Д» спостережені (а.с.13). Таким чином, суд встановив, що відповідач на користь позивачки на підставі рішення суду від 16.10.2018 повинен сплачувати аліменти на дітей у розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину. Однак такий їх розмір є недостатнім для їх утримання, що суттєво погіршує матеріальне становище позивачки, тому між сторонами виник спір щодо підстав для зміни способу стягнення аліментів на неповнолітніх дітей з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача. В добровільному порядку спір не врегульовано. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на таке. В силу вимог ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 2ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Частиною 1ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями150,180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з ч. 1-2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст.183\~СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається зі змісту ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, виходячи з вищевикладених положень закону, право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Таким чином, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). До такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року у справі №643/11949/19. Позивачці за рішенням суду від 16.10.2018 визначено аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину. Однак, визначена попереднім рішенням суду сума аліментів, на переконання позивачки, є недостатньою для утримання дітей сторін, оскільки за час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, значно збільшилися видатки на їх утримання. З часу присудження аліментів відбулися зміни матеріального стану [PERSON] син сторін продовжує навчання після школи, а донька часто хворіє та знаходиться на «Д» спостережені. З урахуванням обставин, які підлягали з`ясуванню при зміні способу стягнення аліментів, з огляду на погіршення матеріального становища отримувача аліментів, зважаючи на зростаючі потреби дітей сторін, суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку, визначивши аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 гривні судового збору. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З урахуванням положень даної статті із відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3000 гривень, яка підтверджується договором про надання правової допомоги від 15.09.2025, Актом надання правової допомоги №15-09-01 від 15.09.2025 та квитанцією №424100 (а.с.5, 5 зв, 6). На підставі викладеного, ст. 3, 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року, ст. 51 Конституції України, ст. 150, 180, 182-184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved