Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Зміст позовних вимог Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 55450,41 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 вересня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було підписано кредитний договір № 3634943976. Відповідачка отримала кредитні кошти шляхом безготівкового перерахування на таких умовах: сума кредиту - 48397,00 грн; строк користування - 24 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту. 01 вересня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ «ТАСКОМБАНК» за плату належні йому права вимоги, а АТ «ТАСКОМБАНК» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Станом на 01.07.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором № 3634943976 від 14.09.2020 становить 55450,41 грн, в т.ч.: заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена) - 32214,57 грн; заборгованість за річними загальними процентами (в т.ч. прострочена) - 5,28 грн; заборгованість за щомісячними процентами (в т. ч. прострочена) - 23230,56 грн. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від відповідача до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ). Поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом 14 вересня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3634943976, за умовами п. 1.1 якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 договору кредит надається позичальнику на умовах: сума кредиту - 48397,00 грн, строк - 24 місяців. Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 4943976, який є невід`ємною частиною цього Договору. Пунктом 1.4 договору передбачено, що позичальник, підписавши цей договір, доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту суми грошових коштів за реквізитами: отримувач ТОВ «Дієста» код ЄДРПОУ 36483471, сума кредиту 47797,00 грн; рахунок [NUMBER] у ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПО АТОЩАД М. КИЇВ призначення 29060, 2635017028 ІПН, КД 3634943976, сп. За тов.. р/ф С060-00052622 від 14/09/2020 в т.ч. ПДВ 7966,17 грн, [PERSON] . Пунктом 2.1 договору передбачено, що інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (редакція від 04.05.2020), розміщених на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» http//kreditmarket.ua, та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору, та до якого позичальник приєднується, підписавши цей Договір. Відповідно до п. 2.2 договору цей договір, Паспорт кредиту № 4943976 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей Договір підтверджує, що свій примірник цього Договору він отримав. Згідно з п. 4 та 5 паспорту кредиту № 4943976 позичальниці надано грошові кошти на таких умовах: сума кредиту - 48397,00 грн; строк користування - 24 місяців; річні проценти - 39,89 %; щомісячні проценти - 3,00 %; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом -70180,82 грн. Також у паспорті кредиту № 4943976 визначено порядок повернення кредиту, а саме, кількість та розмір платежів, періодичність внесення платежів з 14.09.2020 до 14.09.2022. У кредитному договорі та паспорті кредиту міститься власноручний підпис [PERSON] . 14.09.2020 відповідач ознайомилася з повідомленням про відступлення права вимог, а саме, що права вимоги за вищевказаним кредитним договором, що був укладений між нею та ТОВ «ФК «ЦФР», на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року буде відступлено АТ «Таскомбанк». На підтвердження передачі прав вимоги за вищевказаним кредитним договором позивачем додано Договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк», відповідно до п.2.1. якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) АТ «Таскомбанк» свої права вимоги до позичальників, а АТ «Таскомбанк» набуває права вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує АТ "Таскомбанк" за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Відповідно до п. 9.4 вказаного договору у випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії Договору жодна зі сторін не ініціювала його розірвання - договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік. Згідно із витягом з Реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) АТ «Таскомбанк» свої права вимоги до позичальників, зокрема, до [PERSON] , кредитний договір № 3634943976. У матеріалах справи містяться виписки по рахунку за період з 14.09.2020 по 03.06.2025, відповідно до яких погашено заборгованість за кредитним договором частково. Водночас, відповідно до розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договору станом на 03.06.2025, заборгованість відповідачки за кредитним договором № 3634943976 від 14.09.2020 становить 55450,41 грн, в т.ч.: заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена) - 32214,57 грн; заборгованість за річними загальними процентами (в т.ч. прострочена) - 5,28 грн; заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) - 23230,56 грн. Норми права та мотиви суду Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з досліджених доказів, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» виконав свої зобов`язання, а саме перерахував кредитні кошти на рахунки, визначені договором. Натомість, умови кредитного договору відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту - 32214,57 грн, заборгованість за річними загальними процентами - 5,28 грн, заборгованість за щомісячними процентами - 23230,56 грн, що разом становить 55450,41 грн. Також матеріалами справи підтверджується, що внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3634943976 від 14.09.2020. Оскільки відповідачка допустила порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів, суд дійшов висновку про стягнення в примусовому порядку з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованості за кредитним договором № 3634943976 від 14.09.2020 у сумі 55450,41 грн. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом, судові витрати відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача в сумі 2422,20 грн.

Outcome: approved