Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

27.10.2025 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 04.07.2023 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Між сторонами виникають постійні конфлікти та непорозуміння, а тому позивачка самостійно піклується про їх спільного сина та проживає окремо від відповідача. У зв`язку з тим, що [PERSON] ще не виповнилося три роки, позивачка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, не має інших джерел доходу, крім соціальних виплат, відповідач надавати допомогу у добровільному порядку відмовляється, а тому остання потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Ухвалою суду від 04.11.2025 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання позивачка не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином, її представник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, вимоги позову підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, надіслав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Суд, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.07.2023 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.10.2024 р. Станом на сьогоднішній день мати разом із дитиною проживає окремо від батька за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з Реєстру Хмельницької територіальної громади від 21.10.2025. У зв`язку із перебуванням позивачки у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку, у неї немає інших джерел доходу, крім соціальних виплат, тоді як відповідач відмовляється надавати їй матеріальну допомогу у добровільному порядку. Докази про наявність будь-яких інших доходів у позивачки в матеріалах справи відсутні. Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Як було встановлено судом, відповідач є батьком дитини [PERSON] , який проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. У зв`язку із тим, що на момент звернення до суду вік дитини не досяг трьох років, у позивачки відсутня можливість працювати самостійно, оскільки остання зайнята доглядом за дитиною. Тому, [PERSON] потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. При цьому, відповідач є здоровою особою працездатного віку, визнає заявлені позовні вимоги, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дружини у визначеному позивачкою розмірі. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, зважаючи на дослідженні матеріали справи, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня звернення до суду 27.10.2025 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , 3-річного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1211,20 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: approved