Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивач ТОВ Свеа Фінанс 02.10.2025 звернувся до суду з позовною заявою, яка сформована в системі «Електронний суд» та просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 06.08.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачкою [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1678468 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору відповідачці надано грошові кошти в сумі 3 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а остання зобов`язалася повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк надання кредиту 350 днів, базова процентна ставка становить 1,5 % на день. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальниці грошові кошти шляхом їх перерахування на картку останньої № [NUMBER] , яку вказала при оформленні кредиту. Однак [PERSON] в свою чергу зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила. 29.04.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-09/25, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає (передає) новому кредитору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-09/25 від 29.04.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1678468 становить 20 562 грн. 47 коп. та станом на дату подання позовної заяви складається з заборгованості по тілу кредиту 3 499 грн. 97 коп., заборгованості по відсотках 10 185 грн. та заборгованості за пенею в сумі 6 877 грн. 50 коп., які позивач і просить стягнути з відповідачки на свою користь разом із понесеними судовими витратами. 14.10.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачка [PERSON] 05.11.2025 подала до суду відзив на позов у якому вказала про те, що позовні вимоги визнає часково. Крім цього просиь зменшити розмір нарахованих відсотків, пені та штрафів до розумного та співмірного розміру. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у самому позові вказав про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка Кривобік до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказавши при цьому, що заборгованість по відсотках та пені не визнає, оскільки пеня нарахована в період військового стану. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. 06.08.2024 [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» уклали договір № 1678468 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort». Згідно з умовами вказаного кредитного договору позикодавець надав позичальниці кредит у розмірі 3 500 грн. строком на 350 днів, періодичність платежів\~зі сплати процентів кожні 25 днів (а.с.6-10). Сторони договору обумовили відсоткову ставку, таку як стандартна в розмірі 1,5 %, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного п. 1.3 договору п. 1.5.1 (а.с.6). Вказаний кредитний договір відповідачка [PERSON] підписала електронним підписом з одноразовим ідентифікатором К 893. За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальниці кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] (п.2.1 Договору). Позикодавець свої договірні зобов`язання виконав та 06.08.2024 здійснив перерахування кредитних коштів, наданих [PERSON] на платіжну карту [NUMBER] , яка вказана нею при укладенні договору, що підтверджується довідкою ТОВ «Пайтек», яка надає платіжні послуги (а.с.28). Відповідно до п.4.4. договору, споживач зобов`язаний у становлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи, пені та інші платежі передбачені договором. У випадку невиконання або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товаристу штраф у розмірі 525 грн. на четвертий дань такого невиконання та/або неналежного виконання, у розмірі 38 грн. 50 коп. починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання п. 6.4.1 та п. 6.4.2. Як вбачається з розрахунку відповідачці [PERSON] відсотки нараховувались за стандартною відсотковою ставкою 1,5 %. Вказані відсотки нараховувались до 29.04.2025 включно (а.с. 24-27). Разом з тим, з наданого до суду розрахунку вбачається, що з 16.11.2024 позикодавцем почали нараховувались штрафні санкції. Крім того, згідно даного розрахунку вбачається, що [PERSON] на погашення кредитної заборгованості та виконання своїх кредитних зобов`язань було внесено три платежі 28.08.2024 в сумі 1\~207 грн. 50 коп., 21.09.2024 в сумі 1\~260 грн., 17.10.2024 в сумі 1\~365 коп., а всього 3\~832 грн. 50 коп., в подальшому жодних платежів остання не вносила, як наслідок утворилась заборгованість в загальному розмірі 20 562 грн. 47 коп., яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3 500 грн., суми заборгованості\~ за відсотками 10 185 грн., а також нарахованих штрафних санкцій (пені) 6 877 грн. 50 коп. Як вбачається із матеріалів справи, договір між ТОВ «Селфі Фінанс» та відповідачкою [PERSON] укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ\~це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи це положення закону правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. \~ \~ \~ \~З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис». \~ \~ \~ \~Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі - ч. 2\~ст. 639 ЦК України. Укладаючи кредитний договір, сторони вчинили дії, визначені\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», хронологія (перелік) таких дій із точним часом їх вчинення міститься в матеріалах справи. Відповідачка [PERSON] пройшла реєстрацію в ІТС з метою отримання кредиту. Верифікація [PERSON] в системі свідчить про те, що вона ознайомилась з Правилами та іншою наданою на сайтах товариств ТОВ «Селфі Фінанс» інформацією. Про реєстрацію свідчить: надання відповідачкою своїх особистих/персональних та інших, супутніх даних (номер телефону, розмір доходів; підтвердження свого номера мобільного телефону шляхом введення смс-коду, який відправлений на нього; надання згоди на обробку персональних даних, згідно із\~Законом України «Про захист персональних даних»; створення особистого кабінету; ознайомлення в особистому кабінеті з паспортом кредиту; подання в ІТС кредитної заявки (з зазначенням бажаної суми та строку кредитування). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений договором або Законом (ст. 612 ЦК України). \~ \~ \~ \~Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). \~ \~ \~ \~У відповідності до\~ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до умов п. 4.1. кредитодавець має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором факторингу з будь якою третьою особою без окремої згоди споживача. 29.04.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» як фактором було укладено договір факторингу № 01.02-09/25, згідно з умовами якого ТОВ «Селфі Кредит» відступив ТОВ «ФК «Свеа Фінанс» права грошової вимоги, зокрема, за кредитним договором № 1678468, укладеним з [PERSON] (а.с. 29-43). Відповідно до витягу з Реєстру боржників за Договором факторингу, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 1678468 в сумі 20 562 грн. 47 коп., з яких 3 499 грн. 97 коп.\~заборгованість за основною сумою боргу, 10 185 грн. заборгованість за відсотками, 6 877 грн. 50 коп. заборгованість за штрафними санкціями (а.с.43). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Таким чином, ТОВ «Свеа Фінанс»» наділено правом грошової вимоги до відповідачки [PERSON] . \~ \~ \~ \~Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Свеа Фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 3 499 грн. 97 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Що стосується частини позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 1678468 від 06.08.2024 про надання споживчого кредиту, відповідачка [PERSON] отримала суму позики у вигляді кредиту в розмірі 3 500 грн, строк позики - 350 днів, з відсотковою ставкою 1,5 %, яка є стандартною. Разом з тим, підпунктом 6 пункту 5\~Закону №3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~(далі Закон №3498-IX)\~стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~була доповнена частиною п`ятою, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%\~(24.12.2023-\~21.04.2024); протягом наступних 120 днів 1,5% (22.04.2024-19.08.2024). Кредитний договір укладений 06.08.2024 після внесення змін до\~Закону України «Про споживче кредитування» Законом № 3498-IX від 22.11.2023, тому до даних правовідносин слід застосовувати пункт 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням пункту 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~кредитор мав право нараховувати відсотки за період з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року - 1,5% в день, а з 20 серпня 2024 року - 1% в день. Отже, укладаючи 06.08.2024 кредитний договір, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, первісний кредитор з 20.08.2024 не мав права визначати стандартну проценту ставку у розмірі 1,5 %, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1 % на день. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачці [PERSON] з 06.08.2024 по 19.08.2024 нараховувались відсотки за відсотковою ставкою в розмірі 1,5 %, нарахована сума таких становить 735 грн. Вказана відсоткова ставка не суперечить визначеному розміру відсотків п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», тому нарахована правомірно. Разом з тим, з 20.08.2024 по 29.04.2025 нарахування відсотків за відсотковою ставкою 1,5% суперечить нормам вищезгаданого Закону. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що кредитний договір укладений після внесення змін до Закону України "Про споживче кредитування", тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки за користування кредитом на рівні 1,5 % після 19.08.2024 є нікчемною в силу положень ч. 5 ст. 8 та ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування". Тому, судом проведено власний розрахунок відсотків за кредитним договором з 20.08.2024 по 29.04.2025 року за ставкою 1 %. Отже, сума заборгованості по відсотках за процентною ставкою 1 % за період з 20.08.2024 по кінцеву дату їх нарахування 29.04.2025: 3 500 грн. (сума боргу за тілом кредиту) х 1 % : 100 % = 35 грн. х 253 дні = 8 855 грн.. Таким чином, загальний розмір відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором складає 9 520 грн. (8 855 грн. + 735 грн.). Разом з тим, як вбачається з детального розрахунку, здійсненого первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит», наданого позивачем по справі, відповідачка внесла на погашення заборгованості три платежі 28.08.2024 в сумі 1\~207 грн. 50 коп., 21.09.2024 в сумі 1\~260 грн., 17.10.2024 в сумі 1\~365 коп., а всього 3\~832 грн. 50 коп. Сплачені відповідачкою [PERSON] 3 832 гн. 50 коп. слід зарахувати на погашення нарахованих відсотків. З огляду на вище вказані обставини, реальна заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 9 187 грн. 47 коп. та складається із заборгованості по тілу кредиту 3 499 грн. 97 коп. та відсотків 5\~687 грн. 50 коп. ( 9520 грн.- 3\~832 грн. 50 коп.) Щодо нарахованого позивачем штрафу (пені) за неналежне виконання відповідачем своїх боргових зобов`язань суд звертає увагу на наступне. Так, пунктом 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойки (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у Постанові від 31.01.2024 року (справа №183/7850/22) зробив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до яких: «Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Касаційний суд вже робив висновки щодо застосування пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що: на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України(див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18Прикінцеві та перехідні положення ЦК України(див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).» Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року\~за\~№64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на даний час. Таким чином, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання. Отже, беручи до уваги період виникнення зазначених договірних відносин кредитування та період відповідного прострочення, вимоги позивача у частині нарахування пені в сумі 6 877 грн 50 коп. не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є безпідставними, а тому не підлягають до задоволення. Отже, враховуючи ту обставину, що в порушення умов договору про надання споживчого кредиту № 1678468 від 06.08.2024 взяті на себе зобов`язання відповідачка [PERSON] виконала частково, реальна заборгованість за яким становить 9 187 грн. 47 коп., суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Селфі Кредит» підлягають частковому задоволенню. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог, а саме 46, 68 %, в сумі 1 082 грн. 33 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial