Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

у вересні 2025 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її двоюрідний брат [PERSON] . На день смерті окрім неї інших родичів не мав, з померлим братом вони підтримували родинні відносини, проживали в одному населеному пункті. На день смерті [PERSON] , позивачка перебувала за межами України, де супроводжувала хворого чоловіка [PERSON] та повернулася 22.10.2022 року і продовжувала доглядати свого чоловіка, який [INFO] помер, що потягло за собою тривалі психологічні переживання, страждання та депресію, а тому питанням оформлення прав на спадкове майно померлого [PERSON] вона не займалась, так як мала об`єктивні істотні труднощі та перешкоди для своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При цьому їй було відомо про те, що вона є єдиним родичем та спадкоємцем майна померлого, а тому вважала, що питання прийняття нею спадщини не обмежено жодними строками. Після повернення додому позивачка будучи єдиним родичем померлого взяла на себе обов`язок по догляду за його могилою та належним йому майном, зокрема квартирою. У червні 2025 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Уразовської-Будігай В.В. із заявою про відкриття спадкової справи та прийняття спадщини після смерті [PERSON] , як спадкоємець за законом, натомість їй було відмовлено у відкритті спадкової справи та прийнятті заяви для прийняття спадщини за законом після вказаного померлого, у зв`язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини, а також роз`яснено її право на звернення з позовом до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також повідомлено, що з наданих документів неможливо встановити факт того, що померлий [PERSON] доводився позивачці двоюрідним братом, що в подальшому може стати перешкодою в оформленні нею спадщини. Позивачка повідомила, що зважаючи на те, що вона та померлий [PERSON] мають спільного діда, її мати та його батько доводились одне одному рідними сестрою та братом, а тому стверджує, що вони є один одному двоюрідними сестрою та братом. У зв`язку з наведеним просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який [INFO] помер, доводиться їй двоюрідним братом, а також просить визначити їй додатковий строк тривалістю у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , що проживав в с. Кустолово-Суходілка Полтавського району Полтавської області та [INFO] помер (а.с.2-7). Ухвалою від 03.10.2025 року суд відкрив провадження по справі за правилами загального позовного провадження та залучив до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уразовську-Будігай В.В.(а.с.40). 03.11.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті (а.с.51). У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача адвокат Бульбах Н.М. подала клопотання з проханням провести розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримують (а.с.59), представник відповідача сільський голова Коляндра М.П. подав заяву, у якій просить розгляд справи провести без участі представника Михайлівської сільської ради за наявними в матеріалах справи документами та одночасно повідомив, що проти задоволення позову не заперечують (а.с. 56), третя особа також подала клопотання про розгляд справи без її участі, при вирішенні питання покладається на розсуд суду (а.с.58). Суд, ураховуючи заяви сторін та третьої особи, вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності, дослідивши надані письмові докази. Судом установлено, що [INFO] у віці 67 років в селищі Машівка помер [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Як убачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 10.08.1954 року [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Батьками [PERSON] , [INFO] був [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00050792167 від 23.04.2025 року (а.с.16). Вищенаведене свідчить про те, що [PERSON] доводився дідом по батьковій лінії померлому [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] та в 1927 році одружився з [PERSON] , які мають доньку [PERSON] , що підтверджується копією посвідки про народження № [NUMBER] , копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 31.10.1980 року та копією посвідки про народження серія [NUMBER] від 15.07.1946 року (а.с.17-19). Вищенаведене свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] доводились один одному братом та сестрою, так як мали спільного батька [PERSON] та спільну матір [PERSON] . 06.08.1962 року [PERSON] одружився з [PERSON] , у яких [INFO] народилася [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на [PERSON] позивачка по справі, що підтверджується копіями свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 06.08.1962, свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 28.04.1966 та свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 23.07.1983 року (а.с.20-22). Вищенаведене свідчить про те, що [PERSON] доводився позивачці дідом по материній лінії, а померлому [PERSON] дідом по батьковій лінії. Отже, позивачка та померлий [PERSON] мають спільного діда, мати позивачки та батько [PERSON] доводились одне одному рідними сестрою та братом, а тому позивачка та останній є двоюрідними сестрою та братом. Згідно з довідкою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області спадкова справа до майна померлого [INFO] не заводилась. З урахуванням того факту, що на день смерті [PERSON] , позивачка не була зареєстрована з останнім за однією адресою та враховуючи приписи ст.1270 ЦК України нотаріус повідомила, що позивачка вважається такою, що спадщину не прийняла, у зв`язку з цим вказала про відсутність законних підстав для відкриття спадкової справи щодо спадщини померлого [INFO] [PERSON] . Одночасно зазначено, що позивачкою при зверненні нотаріусу було повідомлено, що померлий є її двоюрідним братом, але з наданих документів це встановити неможливо, що може стати перешкодою в оформленні нею спадщини та отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом та роз`яснено право на звернення до суду за захистом своїх прав (а.с.12). Як убачається з Витягів зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (заповіти/спадкові справи) №81649287 та №81649339 від 25.06.2025 року інформація про заведені спадкові справи, видані свідоцтва про право на спадщину, заповіти та спадкові договори за параметрами запиту: [PERSON] - відсутня (а.с.13,14). Згідно з договором купівлі-продажу від 17.11.2006 року, Витягу з Державного реєстру правочинів №3179025 від 17.11.2006 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12829470 від 09.12.2006 року вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за життя належала на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 32-34). За довідкою виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №09-05/07/116 від 03.04.2025, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] був зареєстрований та проживав до дня смерті за адресою: [ADDRESS] , один (а.с.35). З матеріалів справи вбачається, що чоловік позивачки [PERSON] [PERSON] тяжко хворів, перебував на лікуванні та [INFO] помер, що підтверджується копіями медичної документації та копією свідоцтва смерть серія [NUMBER] від 10.11.2023 року (а.с.25-30). За інформацією, наданою Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19/78341-25 від 03.10.2025 року, у період з 01.03.2022 по 01.11.2022 року [PERSON] позивачкою по справі було здійснено перетин державного кордону України, а саме: 10.03.2022 року виїзд, а 22.10.2022 року в`їзд (а.с.49). Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту в тому числі родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.2\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, даючи оцінку зібраним у справі доказам суд уважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] є двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] , який [INFO] помер, оскільки її мати та його батько доводились один одному рідними сестрою та братом, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , а тому строк для прийняття спадщини до майна померлого, сплив 25 вересня 2022 року. Відповідно до\~ст.1265\~ЦК України\~уп`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Позивачка на підставі ст. 1265 ЦК України відноситься до спадкоємців п`ятої черги за законом після померлого [PERSON] , оскільки є його двоюрідною сестрою, але не звернулася своєчасно до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до чч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За нормами ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК\~України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Позивачка посилається як на поважність пропуску строку на прийняття спадщини на той факт, що мала складні життєві обставини, зокрема те, що вона перебувала за кордоном, у зв`язку з тривалим захворювання і лікуванням її чоловіка, а після повернення в Україну у жовтні 2022 року весь час піклувалась про нього, була схвильована його хворобою, відчувала постійні переживання, мала психологічне та фізичне виснаження, також повідомила, що [INFO] її чоловік помер, після чого вона перебувала у депресивному стані, уникала вирішення нагальних справ, а тому питання спадщини після померлого двоюрідного брата відійшло на другий план і тривалий час вона з заявою про відкриття спадкової справне зверталась. При цьому позивачка повідомила, що їй було відомо про те, що вона єдиним родичем померлого та спадкоємцем його майна, а тому вважала, що прийняття нею спадщин ніяким строком не обмежено. Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Отже, враховуючи те, що позивачка є двоюрідною сестрою і єдиною спадкоємицею померлого [PERSON] , ніхто крім неї на спадщину не претендує та вона до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, суд дійшов висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, у зв`язку з чим їй потрібно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, а відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визначення позивачу двомісячного додаткового строку для прийняття спадщини. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування при відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, враховуючи те, що Михайлівська сільська рада Полтавського району Полтавської області є відповідачем лише тому, що інші спадкоємці відсутні, водночас сільська рада ніяким чином не порушувала, чи не визнавала та не оспорювала права, свободи чи законні інтереси позивача, не перешкоджала йому реалізовувати спадкові права, а відтак суд дійшов висновку, що хоча позов і задоволено, але підстави для стягнення судового збору з Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, як відповідача, відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved