Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач \~ [PERSON] \~звернувся \~до суду\~з позовом до [PERSON] , за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: ОК «Житлово будівельний кооператив «ГРІНС-1», Державного реєстратора Кривоус Олега Анатолійовича, Державного реєстратора Бучацького Миколи Олеговича, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивовано тим, що 03.04.2019 р. [PERSON] уклав з Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «ГРІНС-1» Договір № 100 про внесення пайових внесків в ОК ЖБК «Грінс-1». За цим Договором ОК ЖБК «Грінс-1» зобов`язується організувати будівництво житлового будинку по [ADDRESS] за рахунок внесків Асоційованого члена та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати Пайовику приміщення в Об`єкті будівництва, обумовлене цим Договором (далі за текстом Об`єкт нерухомості) та всі документи, необхідні Пайовику для реєстрації права власності на нього, а Пайовик зобов`язується внести до ЖБК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати Об`єкт нерухомості лише за умови повного внесення внеску, встановленого даним Договором для Пайовика. Відповідно до умов п.п.2.1. та 2.2. вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі Об`єкту нерухомості визначається ДБК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладення цього Договору складає 14 082 грн (Чотирнадцять тисяч вісімдесят дві) грн 00 коп. Сторони погодили, що на дату підписання даного Договору загальний розмір внесків з врахуванням площі Об`єкту нерухомості згідно проекту та вартості будівництва одного квадратного метру становить 950 000 (Дев`ятсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. Згідно положень п.2.8. Договору після внесення Пайовиком повного розміру внеску (з урахуванням технічної інвентаризації) ЖБК надає Пайовику Довідку про асоційоване членство у ЖБК та про внесення пайового внеску в повному обсязі. На виконання умов Договору позивач сплатив повну суму грошових коштів, що стверджується Довідкою №100 від 12.10.2020 р. Внесення позивачем коштів підтверджено виписками банку та Довідками, виданими ОКЖБК «Грінс-1». Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.10.2020 р. № 2133 «Про присвоєння адрес багатоквартирним житловим будинкам, номери квартирам, приміщенням та будівлі» присвоєно адресу багатоквартирному житловому будинку літ. «3» загальною площею 7398, 2 кв. м. по [ADDRESS] , розташованому на земельній ділянці площею 0,9953 га під кадастровим №0510136600:02:018:0010 [ADDRESS] ; Присвоєно наступні номери квартирам в багатоквартирному житловому будинку по [ADDRESS] . 30.10.2020 р. за наслідками технічної інвентаризації квартири ФОП [PERSON] на замовлення позивача виготовлено Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . Наведені вище документи стали підставою для реєстрації права власності на квартиру. Позивач разом з дружиною за власні кошти зробили ремонт в наведеній квартирі та з кінця 2021 року проживають в ній разом з малолітньою дитиною. Місце проживання дружини - [PERSON] та дочки [PERSON] , [INFO] , зареєстровано в квартирі [ADDRESS] , Витяги з реєстру територіальної громади додаються. Починаючи з жовтня 2021 р. позивач сплачує комунальні послуги, про що свідчать перші рахунки за газ. 07.06.2022 р. позивач отримав Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] . В свою чергу, [PERSON] зазначає, що 12.10.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір уступки права вимоги до Договору про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Грінс-1» № 100 від 03 квітня 2019 року, згідно якого [PERSON] , ніби-то, переуступив [PERSON] право вимоги до ОК «ЖБК «Грінс-1» на отримання у власність Об`єкту нерухомості: квартири [ADDRESS] . До позовної заяви [PERSON] додав ксерокопію Договору уступки права вимоги. Однак, [PERSON] не укладав з [PERSON] , Договір уступки права вимоги до Договору про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Грінс-1» № 100 від 03 квітня 2019 року та не підписував такий договір, оскільки придбавав квартиру для себе та своєї сім`ї з метою проживання в ній. «В розділі 15 «Реквізити сторін» ксерокопії Договору уступки права вимоги до Договору про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Грінс-1» № 100 від 03 квітня 2019 року міститься підпис не [PERSON] , а підроблений підпис, що є очевидним навіть при візуальному огляді та порівнянні підписів [PERSON] , вчинених в паспорті [PERSON] та в самому Договорі про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Грінс-1» № 100 від 03 квітня 2019 року. [PERSON] взагалі не знає [PERSON] , ніколи з ним не зустрічався, не підписував з ним та не передавав йому жодних документів, не отримував від [PERSON] будь-яких коштів. З огляду на те, що [PERSON] не підписував з [PERSON] . Договір уступки права вимоги до Договору про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Грінс-1» № 100 від 03 квітня 2019 року, правочин з відступлення права вимоги є невчиненим, права та обов`язки за таким правочином [PERSON] взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли. Просив суд, визнати за [PERSON] , ІПН [NUMBER] право власності на квартиру [ADDRESS] черга2) секція № 2. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, за обставин викладених в позові, просила суд їх задовольнити. Позивача [PERSON] та третю особу [PERSON] в судовому засіданні було допитано в якості свідків. [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, суду повідомили, що 03.04.2019 р. [PERSON] уклав з Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «ГРІНС-1» Договір № 100 про внесення пайових внесків в ОК ЖБК «Грінс-1». На виконання умов Договору [PERSON] сплатив повну суму грошових коштів, що стверджується Довідкою №100 від 12.10.2020 р. Внесення позивачем коштів підтверджено виписками банку та Довідками, виданими ОКЖБК «Грінс-1». [PERSON] та [PERSON] за власні кошти зробили ремонт в наведеній квартирі та з кінця 2021 року проживають в ній разом з малолітньою дитиною. Місце проживання дружини - [PERSON] та дочки [PERSON] , [INFO] , зареєстровано в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади. Починаючи з жовтня 2021 р. [PERSON] сплачує комунальні послуги. 07.06.2022 р. [PERSON] отримав Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] повідомив, що взагалі не знає [PERSON] , ніколи з ним не зустрічався, не підписував з ним та не передавав йому жодних документів, не отримував від [PERSON] будь-яких коштів. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. 25.06.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що у своєму позові [PERSON] вказує, що 03.04.2019 р. він уклав з Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «ГРІНС-1» ( далі- ОК ЖБК «Грінс-1») Договір №100 про внесення пайових внесків в ОК ЖБК «Грінс-1». На виконання умов Договору позивач сплатив повну суму грошових коштів, що стверджується Довідкою №100 від 12.10.2020 р. Внесення позивачем коштів підтверджено виписками банку та Довідками, виданими ОКЖБК «Грінс-1». Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.10.2020 р. № 2133 «Про присвоєння адрес багатоквартирним житловим будинкам, номери квартирам, приміщенням та будівлі» присвоєно адресу багатоквартирному житловому будинку літ. «3» загальною площею 7398, 2 кв. м. по [ADDRESS] , розташованому на земельній ділянці площею 0,9953 га під кадастровим №0510136600:02:018:0010 [ADDRESS] . Позивач не вказує той факт, що 12.10.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір уступки права вимоги до Договору про сплату пайових внесків у ОК ЖБК ГРІНС-1№100 від «03» квітня 2019 року. Згідно з п.1 даного договору Відчужувач, [PERSON] , переуступив, а Набувач, [PERSON] , прийняв право вимоги до Третьої особи, ОК ЖБК ГРІНС-1, на отримання у власність Об`єкту нерухомості: квартири [ADDRESS] , (черга 2) секція №2. 12.10.2020 року було підписано акт прийому-передачі до Договору про сплату пайового внеску у ОК ЖБК ГРІНС-1№100 від 03.04.2019 року, за яким ОК ЖБК ГРІНС-1 передав, а [PERSON] прийняв квартиру (пай) [ADDRESS] загальною площею 67,5 кв.м. на 7 поверсі багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] , (черга 2) секція №2. Позивачем не вказано і не надано суду як доказ, акт прийому-передачі, до Договору про сплату пайового внеску у ОК ЖБК ГРІНС-1 без якого неможливе набуття права власності на новозбудовану нерухомість. В той час як за первісним позовом [PERSON] вказує на те, що 12.10.2020 року було підписано акт прийому-передачі до Договору про сплату пайового внеску у ОК ЖБК ГРІНС-1№100 від 03.04.2019 року, за яким ОК ЖБК ГРІНС-1 передав, а [PERSON] прийняв квартиру (пай) [ADDRESS] загальною площею 67,5 кв.м. на 7 поверсі багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] , (черга 2) секція №2. Позивач вказує, що Довідкою №100 від 12.10.2020 р. внесення позивачем коштів підтверджено виписками банку та Довідками, виданими ОКЖБК «Грінс-1», Рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.10.2020 р. № 2133 «Про присвоєння адрес багатоквартирним житловим будинкам, номери квартирам, приміщенням та будівлі», Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] стали підставою для реєстрації права власності на квартиру. Однак, дані документи не підтверджують права власності на нерухоме майно, оскільки акт приймання-передачі квартири є основним елементом у процесі придбання нерухомості, що регулює передачу прав власності на житло від забудовника до покупця. Цей документ є необхідним етапом для реєстрації права власності на квартиру та визначає важливі аспекти угоди між сторонами - підтвердження передання власності і такий документ наявний в [PERSON] і наявний в додатках до позовної заяви і відсутній в [PERSON] , що і передбачено Договором про сплату пайового внеску у ОК ЖБК ГРІНС-1№100. Належним доказом, що засвідчує право власності на квартиру, об`єкт житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 67,5 (кв.м.) житлова площа 32,3 (кв.м) є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 252675332, сформований 14.04.2021 р. о 15:54:59, в якому зазначено, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] є власником. Таким чином, [PERSON] акцентує увагу на його відносини з ЖБК як інвестора і ігнорує той факт, що ним був укладений договір уступки права вимоги до Договору про сплату пайових внесків у ОК ЖБК ГРІНС-1№100 від «03» квітня 2019 року. Згідно з п.1 даного договору Відчужувач, [PERSON] , переуступив, а Набувач, [PERSON] , прийняв право вимоги до Третьої особи, ОК ЖБК ГРІНС-1, на отримання у власність Об`єкту нерухомості: квартири [ADDRESS] , (черга 2) секція №2. Зокрема, 14.04.2021 року на підтвердження реєстрації права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2336796405101) було видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №252675332. Згідно з даним витягом [PERSON] став власником зазначеного об`єкта нерухомого майна. Підставою для ціє державної реєстрації стали зазначені вище документи, а саме: технічний паспорт, серія та номер: [NUMBER] , виданий 30.10.2020, видавник: ФОП [PERSON] ; Довідка, серія та номер: 100, виданий 12.10.2020, видавник: ОК «ЖБК «ГРІНС-1»; акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 12.10.2020 р.; договір про внесення пайових внесків, серія та номер: 100, виданий 03.04.2019, видавник: сторони договору; Витяг з рішення, серія та номер: 2133, виданий 08.10.2020, видавник: Виконавчий комітет Вінницької міської ради: сертифікат ДАБІ, серія та номер: ВН122200817964, видавник: ДЕПАРТАМЕНТ АРХІТЕКТУРНО-БУДІВЕЛЬНОГО КОНТРОЛЮ ВІННИЦЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ. Документ отримано з ЄРД; Договір уступки права вимоги, серія та номер: б/н, виданий 12.10.2020. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 57638872 від 14.04.2021 15:35:12, Кривоус Олег Анатолійович, Якушинецька сільська рада Вінницького району, Вінницька обл. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2336796405101. 25.10.2022 року за заявою [PERSON] №523839449 було сформовано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №313224909. Зі змісту цієї довідки [PERSON] стало відомо, що його майно, а саме квартира [ADDRESS] загальною площею 67,5 кв.м. житлова площа 32,3 кв.м зареєстрована за [PERSON] за тими ж аналогічними документами, за якими було здійснено переуступку права вимоги за позивачем, та за яким [PERSON] став власником спірного майна. За фактом незаконної реєстрації вищезазанченого нерухомого майна за [PERSON] скеровано заяву в правоохоронні органи та надіслано скаргу на дії державного реєстратора до Міністерства юстиції України. Просила суд, відмовити в задоволені позовних вимог. 04.07.2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якому вказано, що складається враження, що [PERSON] не читав або неуважно читав зустрічну позовну заяву [PERSON] , оскільки в зустрічному позову [PERSON] неодноразово зазначає, що він: - не укладав з [PERSON] договору відступлення права вимоги за Договором про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «ГРІНС-1» № 100 від 03.04.2019 року; -не знайомий з [PERSON] , ніколи з ним не зустрічався; - не вчиняв з [PERSON] будь-яких правочинів та не підписував жодних документів, в т.ч. договорів. Треті особи: ОК «Житлово\~ будівельний\~кооператив «ГРІНС-1»,\~державний реєстратор\~Кривоус О.А.,\~державний реєстратор\~Бучацький М.О. в судове засідання не зявились, про день, час та місце проведення судовго засідання повідомляись вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 03.04.2019 р. [PERSON] уклав з Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «ГРІНС-1» Договір № 100 про внесення пайових внесків в ОК ЖБК «Грінс-1». За цим Договором ОК ЖБК «Грінс-1» зобов`язується організувати будівництво житлового будинку по [ADDRESS] за рахунок внесків Асоційованого члена та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати Пайовику приміщення в Об`єкті будівництва, обумовлене цим Договором (далі за текстом Об`єкт нерухомості) та всі документи, необхідні Пайовику для реєстрації права власності на нього, а Пайовик зобов`язується внести до ЖБК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати Об`єкт нерухомості лише за умови повного внесення внеску, встановленого даним Договором для Пайовика. Відповідно до умов п.п.2.1. та 2.2. вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі Об`єкту нерухомості визначається ДБК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладення цього Договору складає 14 082 грн (Чотирнадцять тисяч вісімдесят дві) грн 00 коп. Сторони погодили, що на дату підписання даного Договору загальний розмір внесків з врахуванням площі Об`єкту нерухомості згідно проекту та вартості будівництва одного квадратного метру становить 950 000 (Дев`ятсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. Згідно положень п.2.8. Договору після внесення Пайовиком повного розміру внеску (з урахуванням технічної інвентаризації) ЖБК надає Пайовику Довідку про асоційоване членство у ЖБК та про внесення пайового внеску в повному обсязі (Т.1а.с.125-127). На виконання умов Договору позивач сплатив повну суму грошових коштів, що стверджується Довідкою №100 від 12.10.2020 р. Внесення позивачем коштів підтверджено виписками банку та Довідками, виданими ОКЖБК «Грінс-1»(Т1а.с.114 зворот). Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.10.2020 р. № 2133 «Про присвоєння адрес багатоквартирним житловим будинкам, номери квартирам, приміщенням та будівлі» присвоєно адресу багатоквартирному житловому будинку літ. «3» загальною площею 7398, 2 кв. м. по [ADDRESS] , розташованому на земельній ділянці площею 0,9953 га під кадастровим №0510136600:02:018:0010 [ADDRESS] (Т.1а.с.116). Присвоєно наступні номери квартирам в багатоквартирному житловому будинку по [ADDRESS] (Т.1а.с.116) Місце проживання дружини - [PERSON] та дочки [PERSON] , [INFO] , зареєстровано в квартирі [ADDRESS] , Витяги з реєстру територіальної громад (Т.1 а.с.129). [PERSON] з жовтня 2021 р. позивач сплачує комунальні послуги, про що свідчать перші рахунки за газ(Т.1 а.с.129 зворот). 07.06.2022\~р [PERSON] отримав Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] (Т.1 а.с.123 зворот). 12.10.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір уступки права вимоги до Договору про сплату пайових внесків у ОК ЖБК ГРІНС-1№100 від «03» квітня 2019 року. Згідно з п.1 даного договору Відчужувач, [PERSON] , переуступив, а Набувач, [PERSON] , прийняв право вимоги до Третьої особи, ОК ЖБК ГРІНС-1, на отримання у власність Об`єкту нерухомості: квартири [ADDRESS] , (черга 2) секція №2 (Т.1а.с.38-39). 12.10.2020 року було підписано акт прийому-передачі до Договору про сплату пайового внеску у ОК ЖБК ГРІНС-1№100 від 03.04.2019 року, за яким ОК ЖБК ГРІНС-1 передав, а [PERSON] прийняв квартиру (пай) [ADDRESS] загальною площею 67,5 кв.м. на 7 поверсі багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] , (черга 2) секція №2 (Т.1а.с.10). 12.04.2024 року на підтвердження реєстрації права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2336796405101) було видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №252675332. Згідно з даним витягом [PERSON] став власником зазначеного об`єкта нерухомого майна. Підставою для ціє державної реєстрації стали зазначені вище документи, а саме: технічний паспорт, серія та номер: [NUMBER] , виданий 30.10.2020, видавник: ФОП [PERSON] ; Довідка, серія та номер: 100, виданий 12.10.2020, видавник: ОК «ЖБК «ГРІНС-1»; акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 12.10.2020 р.; договір про внесення пайових внесків, серія та номер: 100, виданий 03.04.2019, видавник: сторони договору; Витяг з рішення, серія та номер: 2133, виданий 08.10.2020, видавник: Виконавчий комітет Вінницької міської ради: сертифікат ДАБІ, серія та номер: ВН122200817964, видавник: ДЕПАРТАМЕНТ АРХІТЕКТУРНО-БУДІВЕЛЬНОГО КОНТРОЛЮ ВІННИЦЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ. Документ отримано з ЄРД; Договір уступки права вимоги, серія та номер: б/н, виданий 12.10.2020. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 57638872 від 14.04.2021 15:35:12, Кривоус Олег Анатолійович, Якушинецька сільська рада Вінницького району, Вінницька обл. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2336796405101 (Т.1а.с.41-42). 25.10.2022\~року за\~заявою [PERSON] \~№523839449\~було сформовано\~Інформаційну довідку\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкта нерухомого\~майна №313224909.\~Зі змісту\~цієї довідки\~ [PERSON] стало\~відомо,\~що його\~майно,\~а саме\~квартира [ADDRESS] \~загальною площею\~67,5\~кв.м.\~житлова площа\~32,3\~кв.м\~зареєстрована за\~ [PERSON] \~за тими\~ж аналогічними\~документами,\~за якими\~було здійснено\~переуступку права\~вимоги за\~позивачем,\~та за\~яким [PERSON] \~став власником\~спірного майна\~(а.с. Т.1а.с.18-19). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2024 року по справі призначено почеркознавчу експертизу. 11.07.2025 року на адресу суду надійшла заява від КНДІСЕ про залишення ухвали про призначення почеркознавчої експертизи без розгляду, оскільки експертом не отримано оригіналу договору від 12.10.2020 року уступки права вимоги до договору про сплату пайових внесків у ОК ЖБК ГРІНС-1 №100 від 03.04.2019 року (Т.2а.с.154). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Враховуючи вище викладене, заперечення представника відповідача є недоведеними. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України встановлює, що одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 07.06.2022 р. [PERSON] отримав Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно з частиною першою статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У частині другій статті 331 ЦК України вказано, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 2 Закону України від 01 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 цього Закону). Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі N 911/3594/17). В постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі N 680/214/16 та від 07 квітня 2020 року у справі N916/2791/13 зроблено висновок про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, але самостійного значення для виникнення права власності не має. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі N 344/16879/15-ц викладені такі ж правові висновки. Правовідносини сторін договору про фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулюються Законом України від 19 червня 2003 року N 978-IV "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" (далі - Закон N 978-IV) та Законом України від 18 вересня 1991 року N 1560-XII "Про інвестиційну діяльність" (далі - Закон N 1560-XII). Відповідно до частини п`ятої статті 7 та статті 4 Закону N 1560-XII інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). У статті 2 Закону N 978-IV вказано, що об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном. У пункті 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року N 1127 ( в редакції від 29.05.2020 р.), встановлено, що для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються: документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо); технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо). У разі коли державна реєстрація права власності здійснюється на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого завершено та який прийнято в експлуатацію після 1 січня 2013 р., також обов`язково зазначаються у відповідній заяві відомості про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та подаються завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, копії: документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна, а також випадків, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі N 359/5719/17 (провадження N 14-8цс21) вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою (пункти 92, 93, 95 постанови). В наведеній постанові зазначено, що Велика Палата Верховного Суду керується тим, що, укладаючи договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно, покупець отримує речове право, яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому. Право власності на нерухоме майно виникає з моменту прийняття його в експлуатацію, якщо таке передбачено законом чи договором, а повноцінним об`єктом у розумінні ЦК України такий об`єкт стає після його державної реєстрації, оскільки жодних виключень щодо необхідності державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, як передбачено в частині першій статті 182 та частині другій статті 331 ЦК України для новоствореної речі, якою є квартира в новозбудованому будинку, цивільне законодавство не містить. Захист прав на новостворене майно, прийняте в експлуатацію, в разі невизнання відповідачем прав позивача на спірне майно здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, то захист здійснюється на загальних засадах цивільного законодавства. Відповідно до частин першої та другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Застосування будь-якого способу захисту цивільного права має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим, а саме: повинно реально відновлювати наявне порушене, оспорене або невизнане право, такий спосіб має відповідати характеру правопорушення та цілям судочинства та не може суперечити принципу верховенства права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Визнання права як універсальний спосіб захисту абсолютних та виключних прав і охоронюваних законом інтересів передбачене у статті 16 ЦК України. У статті 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту статті 392 ЦК України вбачається, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: 1) якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності. Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи. Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, окрім судового, шляху відновлення порушеного права. Тобто зазначений спосіб захисту як різновид загального способу захисту визнання права може бути використаний не тільки в речово-правових відносинах, але й у зобов`язально-правових, так як сам по собі факт перебування осіб у тих чи інших відносинах, у тому числі договірних, не може перешкоджати застосуванню до цих відносин норм інститутів загальної частини цивільного права. Способи захисту права, обрані позивачем та застосовані судом, повинні найбільш ефективно поновлювати порушені права, а специфіка інвестування в об`єкти будівництва та визначення новоствореного майна як об`єкта захисту права, відмінного від майнових прав на етапі укладення договорів про інвестування в будівництво, які мають різні назви, повинні тлумачитися на користь тієї особи, права якої порушено. Отже, у випадку оспорювання чи невизнання за інвестором, який виконав умови договору інвестування, первісного права власності на новостворений об`єкт інвестування, введений в експлуатацію, ефективним способом захисту такого права є визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України. Аналогічний висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі N 359/3373/16-ц , у якій зазначено наступне: «З огляду на те, що у випадку набуття права власності на новостворене нерухоме майно саме інвестор набуває первинне право власності, на яке раніше не було і не могло бути зареєстроване право власності інших осіб, віндикація не може бути застосована. Ефективним та належним способом захисту прав інвестора у такому випадку буде визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України.» Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Outcome: approved