Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

17.07.2025 року позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона з відповідачем, [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від даних відносин у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30.03.2018 року було стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1400,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має заборгованість зі слати аліментів за період з лютого 2018 року по липень 2023 року у загальному розмірі 91816 грн. Тобто, він повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків: не приїжджає до дитини, не спілкується з нею, участі у вихованні дитини не приймає, не надає жодної допомоги на її утримання. З наведених підстав позивачка просила суд позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] . Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, але представник позивача надав суду заяву, якою повідомив, що позов підтримує та просить про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, зустрічного позову, письмових пояснень або відзиву суду не надав. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав заяву в якій просив розглядати справу без участі представника та прийняти рішення, взявши до уваги найвищі інтереси дітей. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку в судовому засіданні, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за наявними матеріалами справи. Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають справи у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім тих, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтями 141, 142, 150 СК України передбачено - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною 1 статті 164 СК України, передбачений вичерпний перелік випадків, при яких, мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, і це: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Забезпечення найкращих інтересів дитини - це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Як судом встановлено, позивачка [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від даних відносин у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №1535 від 27 лютого 2017 року. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30.03.2018 року було стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1400,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист виданий на виконання вказаного рішення перебуває на примусовому виконанні у Овідіопольському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 05.07.2023 вбачається, що відповідач має заборгованість зі слати аліментів за період з лютого 2018 року по липень 2023 року у загальному розмірі 91816 грн. Згідно з постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.08.2020 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у виді виконання суспільно-корисних робіт на строк 120 год., у зв`язку з тим, що він ухиляється від виконання щомісячних зобов`язань покладених на нього рішенням суду, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню, а саме від сплати аліментів. Відповідно до постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.05.2021 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч. 3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 240 (двохсот сорока) годин суспільно корисних робіт, оскільки він не сплатив аліменти на утримання дитини , одного з подружжя, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. З постанови Овідіопольського районного суду Одеської області 15.05.2023 вбачається, що [PERSON] знову визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183-1 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт на строк 240 (двісті сорок) годин. Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.11.2022 року було позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно іншої його дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що він ухилявся від своїх батьківських обов`язків. Позивачка самостійно утримує доньку та займається її вихованням з 2018 року, на підтвердження чого надала характеристику на вихованку Одеського ЗДО № 222 [PERSON] , за № 01-23/70 від 10.07.2025, видану Одеським закладом дошкільної освіти «Ясла-садок» № 222 Одеської міської ради, відповідно до якої, [PERSON] , [INFO] , відвідувала заклад дошкільної освіти з 02.10.2019 року (наказ № 121 від 02.10.2019 року) по 31.08.2023 року (наказ № 83 від 28.08.2023 року). Дитина проявляла інтерес до спілкування з однолітками, брала активну участь у заняттях та заходах відповідно до вікових можливостей. Дитина мала загальний рівень розвитку, відповідно віку. Поведінка у колективі спостерігалась доброзичлива, конфліктних ситуацій не виникало. З педагогами дитина була контактна, правил поведінки групи засвоїла на достатньому рівні і завжди їх дотримувалась. [PERSON] володіла великим словниковим запасом, чітко висловлювала свої думки і правильно будувала речення. Дівчинка рухлива, активна, навички самообслуговування були сформовані в достатній мірі. За період перебування у закладі дошкільної освіти скарг на виховання та утримання дитини з боку матері не надходило. Протягом всього періоду перебування [PERSON] в закладі дошкільної освіти її вихованням займалася виключно мама, [PERSON] , вона приводила та забирала дитину з садочка, відвідувала святкові ранки та батьківські збори. Також, з характеристики вихователя середньої групи «Зірочки» [PERSON] від 10.07.2025 року вбачається, що [PERSON] виховувалась в середній групі « Зірочки ». Фізичний розвиток в межах норми, моторика розвинута достатньо. Дитина добре спілкувалась з однолітками. Вікові здібності відповідали всім віковим норам. За весь час відвідування закладу в житті дитини активну участь брала тільки її мати, і в дитячих святах, в батьківських зборах, різноманітних загальних подіях закладу. Відповідно до характеристики вихователя молодшої групи «Зірочки» [PERSON] від 10.07.2025 року, [PERSON] відвідувала молодшу групу «Зірочки» ОЗДО № 222. Під час перебування в закладі проявляла інтерес до занять, добре контактувала з однолітками. Емоційно врівноважена, дисциплінована. Дитина завжди була доглянута, охайна. Активно приймала участь у навчанні. Відвідувала гуртки. Забезпеченням відвідування закладу, комунікацією з педагогами, а також щоденним супроводом (приводила і забирала) дитину тільки мати. Згідно характеристики №380 від 15.07.2025 року, виданої Таїровським ліцеєм Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , навчається в Таїровському ліцеї Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області на екстернатній формі навчання з 01.09.2023 року. За час навчання [PERSON] виконувала всі необхідні роботи на достатньому рівні. Дівчинка навчається в повну міру своїх можливостей. Добре володіє навичками письма, читання, усного та письмового рахунку. Протягом всього періоду навчання [PERSON] у Таїровському ліцеї Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області підтримувала зв`язок з вчителем виключно мама, [PERSON] , вона є членом групи класу, реагує на повідомлення вчителя, надсилає весь необхідний матеріал та всю необхідну інформацію. Також, [PERSON] , в інтересах своєї дочки [PERSON] уклала декларацію з лікарем-педіатром Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Медікап» та з дільничним лікарем-педіатром КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» Одеської міської ради. Окрім того, [PERSON] , постійно проходить медичні обстеження та лікування, кошти на які витрачає позивачка самостійно, жодної допомоги на лікування дочки відповідач не надає, що підтверджується медичними виписками та замовленнями на надання медичних послуг доданих позивачем до позовної заяви. Факт самостійного виховання дочки позивачкою також підтверджується характеристиками позивача, які складені її сусідами - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, з вказаних характеристик та з акту обстеження на факт проживання особи без реєстрації місця за даною адресою на території Таїровської територіальної громади проживання вбачається, що позивачка проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю дочкою - [PERSON] . Сусіди характеризують позивачку позитивно, зазначають, що вона доброзичлива, товариська людина, бере активну участь у житті їх будинку, самостійно займається вихованням своєї доньки, батька дитини ніхто з них ніколи не бачив та з ним не знайомий. Вказана квартира належить на праві приватної власності позивачці, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 434542821 від 08.07.2025 року. Окрім того, позивачці належать на праві власності також квартири за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] . З вищевикладеного вбачається, що позивачка забезпечує свою доньку всіма необхідними умовами для її повноцінного розвитку, в той час коли відповідач не надавав і не надає ніякої допомоги, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно Висновку органу опіки та піклування Таїровської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області від 16 вересня 2025 р. № 384, було визначено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] - батько малолітньої дитини [PERSON] , повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків: не приїжджає до дитини, не спілкується з нею, участі у вихованні дитини не приймає, не надає жодної допомоги на її утримання, а тому є всі законні підстави позбавити його батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] .

Outcome: approved