Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

У травні 2024 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив cтягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 23 травня 2024 року в розмірі 353 000 (триста п`ятдесят три тисячі) доларів США, що станом на 15 травня 2025 року становить 14 662 772 (чотирнадцять мільйонів шістсот шістдесят дві тисячі сімсот сімдесят дві гривні) гривень 80 копійок; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] штраф за прострочення повернення позики за договором позики від 23 травня 2024 року, в розмірі 2 471 000 (два мільйони чотириста сімдесят одна тисяча) доларів США, що станом на 15 травня 2025 року становить 102 639 409, 60 (сто два мільйони шістсот тридцять дев`ять тисяч чотириста дев`ять) гривень 60 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 23 травня 2024 року між [PERSON] як позикодавцем та [PERSON] як позичальником було укладено договір позики. Відповідно до пункту 1 договору позики позикодавець передає, а позичальник приймає у власність грошові кошти в розмірі 353 000,00 доларів США, що за середнім курсом їх продажу комерційними банками міста Києва на момент укладення договору було еквівалентно сумі 14 172 950,00 гривень. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником у момент передачі йому суми позики. Пунктом 2 договору позики передбачено, що зазначену суму позичальник зобов`язується повернути позикодавцю готівкою у повному обсязі в строк до 30 травня 2024 року. Валюта повернення позики визначена у доларах США, а сума до повернення становить 353 000,00 доларів США. Відповідно до умов договору, після повернення позики в повній сумі позикодавець повинен повернути позичальнику розписку, оскільки наявність розписки у позичальника підтверджує виконання ним обов`язку щодо повернення коштів. У разі неповернення суми позики у встановлений строк позикодавець має право стягнути заборгованість у порядку, передбаченому чинним законодавством України, згідно з пунктом 6 договору. Відповідач зобов`язання за договором позики від 23 травня 2024 року не виконав та грошові кошти позивачу не повернув, чим порушив її права. Станом на 15 травня 2025 року розмір основної заборгованості відповідача перед позивачем становить 353 000,00 доларів США. Відповідно до пункту 7 договору позики, у разі прострочення повернення грошових коштів або їх частини у визначений строк, позичальник зобов`язується сплатити суму боргу з урахуванням штрафу в розмірі 2 відсотків від суми боргу за кожен день прострочення. Позивачем здійснено розрахунок штрафу за період заборгованості з 31 травня 2024 року по 15 травня 2025 року. Таким чином, станом на 15 травня 2025 року розмір заборгованості відповідача за договором позики складається з основного боргу в сумі 353 000,00 доларів США та штрафу в розмірі 2 417 000,00 доларів США. Враховуючи офіційний курс Національного банку України станом на 15 травня 2025 року, який становить 41,5376 гривень за 1 долар США, розмір основної заборгованості у гривневому еквіваленті складає 14 662 772,80 гривні, а розмір штрафу становить 102 639 409,60 гривні. Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню, становить 117 302 182,40 гривні. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання були повідомленні належним чином, раніше представником надано заяву відповідно до якої підтримав позовні вимоги та просив розгляд справи здійснити без її участі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомленні належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір позики від 23 травня 2024 року, відповідно до якого Позикодавець передає, а Позичальник приймає у власність грошові кошти в розмірі 353 000,00 $ (триста п`ятдесят три тисячі доларів США), що еквівалентно за середнім курсом їх продажу комерційними банками міста Києва сумі 14 172 950,00 гривень (чотирнадцять мільйонів сто сімдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок). Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною Позичальником в момент передачі йому суми Позики. Зазначену вище суму Позики Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю готівкою у повному обсязі в строк до 30 травня 2024 року (тридцятого травня дві тисячі двадцять четвертого року). Валюта повернення Позики долари США, сума до повернення 353 000,00 $ (триста п`ятдесят три тисячі доларів США). Після повернення Позики в повній сумі Позикодавець повинен повернути Позичальнику розписку. Наявність розписки у Позичальника підтверджує виконання ним свого обов`язку щодо звернення Позики. 23 травня 2024 року між позивачем та відповідачем підписано розписку на підтвердження передачі грошових коштів у розмірі 353 000,00 доларів США. Поняття договору позики визначено статтею 1046 ЦК України, згідно з якою одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як встановлено судом відповідач зобов`язався повернути кошти в термін до 30 травня 2024 року, однак грошові кошти не повернув. Протилежного суду не доведено. Таким чином, оскільки відповідач на час написання розписки мав в користуванні грошові кошти, належні позивачу, та сторони дійшли згоди про те, що такі кошти будуть перебувати у користуванні відповідача певний час, про що склали відповідну розписку, зазначене підтверджує факт укладення договору позики між ними та його умови. З матеріалів справи вбачається, що взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 353 000 доларів США, що станом на 15.05.2025 року еквівалентно сумі 14 662 772 грн. 80 коп. Крім того, згідно з п.7 Договору позики вразі прострочення повернення грошових коштів (або їх частини) у визначений цим Договором строк, Позичальник зобов`язується сплатити суму боргу з урахуванням штрафу в розмірі 2% (двох відсотків) від суми боргу за кожен день прострочення. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума штрафу відповідно до п.7 договору за період з 31 травня 2024 року по 15 травня 2025 року в сумі 2 471 000,00 доларів США, що станом на 15.05.2025 року еквівалентно сумі 102 639 409 грн. 60 коп. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 12112 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі викладеного і

Outcome: approved