Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №8789657 у розмірі 20962 грн. 50 коп., з яких: 6500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 521 грн. 95 коп. сума заборгованості за відсотками, 13000 грн. сума заборгованості за пенею, 940 грн. 55 коп. комісія за надання кредиту та судовий збір. Позов мотивує тим, що 17 листопада 2024 року між ТОВ\~«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит №8789657. Згідно договору факторингу №27/03/25 від 27 березня 2025 року відбулось переуступлення прав вимог, тобто ТзОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ\~«1 Безпечне агентство необхідних кредитів», включно і до [PERSON] . Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» за кредитним договором №8789657 у розмірі 20962 грн. 50 коп., з яких: 6500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 521 грн. 95 коп. сума заборгованості за відсотками, 13000 грн. сума заборгованості за пенею, 940 грн. 55 коп. комісія за надання кредиту. У зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином зобов`язань, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 20962 грн. 50 коп., а також судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 3028 грн. Відповідач на електронну адресу скерував відзив на позов, за змістом якого просить відмовити у задоволенні позову, покликаючись на те, що позивач не підтвердив правонаступництво, а також не довів факту видачі коштів, у зв`язку з чим позов є безпідставним. Також зазначив, що є військовослужбовцем, у зв`язку з цим просить врахувати цей факт та у разі задоволення позову, скасувати нараховані санкції. Також, судові витрати залишити за позивачем. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте просить про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомив. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 29 жовтня 2025 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 19 листопада 2025 року. Ухвалою суду від 19 листопада 2025 року розгляд справи відкладено на 02 грудня 2025 року, з метою дотримання строку наданого позивачу для подачі відповіді на відзив. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048\~ЦК України). За змістом ст.ст.\~626,\~628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Положеннями ст.1055\~ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 3 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно зі ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.ст.526, 530\~ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Положеннями ст.ст.12, 81\~ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17 листопада 2024 року між ТОВ\~«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит №8789657, відповідно до якого відповідач отримав кошти у розмірі 6500 грн. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформвційно-телекомвунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ "Про електронну комерцію". (п.5 кредитного договору). Згідно договору факторингу №27/03/25 від 27 березня 2025 року відбулось переуступлення прав вимог, тобто ТзОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ\~«1 Безпечне агентство необхідних кредитів», включно і до [PERSON] . Як встановлено судом, згідно розрахунку позивача загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №8789657 становить 20962 грн. 50 коп., з яких: 6500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 521 грн. 95 коп. сума заборгованості за відсотками, 13000 грн. сума заборгованості за пенею, 940 грн. 55 коп. комісія за надання кредиту. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати факт укладення договору чи розмір існуючої заборгованості. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилився від сплати заборгованості за таким, поданий позивачем розрахунок відповідачем не спростовано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №8789657 у розмірі 7962 грн. 50 коп., з яких: 6500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 521 грн. 95 коп. сума заборгованості за відсотками, 940 грн. 55 коп. комісія за надання кредиту. Підстав для застосування до правовідносин сторін положень пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у частині звільнення відповідача від нарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом немає. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] призваний на військову службу з 14 квітня\~2025\~року, що підтверджується копією військового квитка серії [NUMBER] . Разом з тим, згідно з розрахунком позивача, нарахування заборгованості за відсотками здійснювалося за період з 18 листопада\~2024\~року по 08 січня\~2025\~року, тобто до моменту призову відповідача на військову службу. Оскільки законодавча заборона на нарахування процентів і штрафних санкцій поширюється виключно на період перебування особи на військовій службі під час мобілізації або участі у заходах із забезпечення національної безпеки та оборони, а спірні нарахування були здійснені до набуття відповідачем статусу військовослужбовця, підстав для звільнення його від відповідної відповідальності суд не вбачає Водночас, при вирішенні вимоги позову про стягнення з відповідача пені у розмірі 13000 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до п.18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні»\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року у справі №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2\~ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Враховуючи наведене, стягнення пені у заявленому позивачем розмірі за кредитним договором, яка нарахована за період з 09 січня 2025 року по 17 лютого 2025 року, тобто у період дії воєнного стану, не відповідає вимогам Закону, а тому в цій частині позову необхдно відмовити. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Окрім цього, на підставі ст.141\~ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1150 грн. 17 коп., що відповідатиме пропорційності розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved