Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, змінивши предмет якого просила суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер 3221485501:01:015:0099, площею 0,0900 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в [ADDRESS] , шляхом зобов`язання [PERSON] не чинити [PERSON] (надалі - позивач) та/або залученими нею особами перешкоди у демонтуванні розміщеного на земельній ділянці металевого паркану. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач чинить перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою шляхом перешкоджання самостійного демонтажу паркану, що є огорожою земельної ділянки, де розташована станція технічного обслуговування. Представник позивача в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав, посилаючись на те, що паркан безхазяйний та відповідач перешкоджає його демонтувати і володіти земельною ділянкою, що належить позивачу. заперечив наявність каналізаційних люків на території позивача. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав, вказуючи на їх безпідставність, оскільки спірна огорожа встановлена не відповідачем, а є огорожею каналізаційної станції з комунікаціями - неподільного технічного об`єкту, що належить до майна держави, а тому не може бути демонтованою/знесеною самостійно позивачем. Вимоги ж позивача не належать до цивільноправових. Свідки [PERSON] та [PERSON] , що є дітьми позивача, в судовому засіданні підтвердили факт перешкоджання відповідачем знесення спірного паркану. Заслухавши представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства - без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо)". Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 р. в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). У Постанові віж 05.01.2024 р. у справі № 367/7905/18, провадження № 61-5368св23, Верховний Суд визначив обов`язок судів встановлювати хто є власником спірного приміщення, хто саме виконав спірну добудову та відповідно хто є належним відповідачем за заявленими вимогами. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власницею земельної ділянки, кадастровий номер 3221485501:01:015:0099, площею 0,09 га, право власності на яку зареєстровано 21.07.2021 р. на підставі рішення органу місцевого самоврядуваня, серія та номер: 512-16-VIII, виданого 09.09.2021 р. Глевахівською селищною радою Київської області (а.с.11-14 т.1). Кадастровим планом земельної ділянки з кадастровим номером 3221485501:01:015:0099, засвідчено, що частина земельної ділянки площею 0,0028 га (від т.А до т. Е), належить [PERSON] та знаходиться поза парканом (а.с. 15 т. 1). Суміжними землевласниками позивачки від точки А до В є [PERSON] , за яким 29.07.2020 р., на підставі рішення Глевахівської селищної ради від 10.07.2020 за № 335-16-VII зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3221485501:01:015:0283 (а.с. 133 т.1). Від точок А до Б землі загального користування ( [ADDRESS] ), від В до А землі Глевахівської селищної ради (а.с. 35 т. 1). Згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] , Глевахівської селищної ради (надалі проект), встановлено обмеження у використанні земельної ділянки з кодом 03 санітарно захисна зона навколо об`єкта, площа 0,0900 га (а.с. 16-24 т.1). Згідно листа Глевахівської селищної ради за вих. № 0681/02-22 від 11.04.2023 р., з приводу колективного звернення мешканців [ADDRESS] щодо проходження системи каналізування з її складовими частинами по приватній земельній ділянці, відсутності проїзду спецтехніки для її обслуговування, при формуванні земельної ділянки з кадастровим номером 3221485501:01:015:0099 та подальшу її передачу у власність, органи місцевого самоврядування керуються положеннями відповідної містобудівної документації, топографо-геодезичних знімань, проектом землеустро. На момент прийняття рішення щодо передачі земельної ділянки у приватну власність, інформації про проходження лінії електропередачі, систем каналізування, внутрішньо квартального проїзду не було. Будь яких документів на систему каналізування та її складових частини (проектів, дозволів, тощо) в Глевахівській селищній раді встановити не вдалося. Рекомендовано скористатись положенням глави 16 ЗК України, а саме правом на встановлення сервітуту (а.с. 15 т. 2). Згідно листа Глевахівської селищної ради за вих. № 1599 від 13.09.2024 р., з приводу розташування на території села Мархалівка каналізації загального користування, на балансі Глевахівської селищної територіальної громади каналізація загального користування не перебуває та дозвіл на розміщення каналізації на земельній ділянці з кадастровим номером 3221485501:01:015:0099 не надавався. Для встановлення факту розташування на земельній ділянці з кадастровим номером 3221485501:01:015:0099 каналізації загального користуання власнику потрібно винести межі земельної ділянки в натуру на місцевості (а.с. 176 т. 2). Держгеокадастр у відповіді за вих. № 21-10-0.223-1400/2-25 від 14.02.2025 р. повідомив, що на момент розгляду звернення в Державному земельному кадастрі наявні відомості про обмеження у використанні земельної ділянки з кадастровим номером 3221485501:01:015:0099, а саме санітарні зони, відстані, розриви, площа земельної ділянки (її частини), на яку поширюється дія обмеження 0,0900 гектарів, строк дії обмеження безстроково; підстава виникнення обмеження порядок ведення Державного земельного кадастру № 1051 від 17.10.2012 (а.с. 32-35 т. 3). З огляду відомостей про встановлені межові знаки, що надані в складі проекту (а.с. 34 т. 1: «При кадастровій зйомці встановлено, що земельна ділянка має огрожу, яка може бути використана в якості межових знаків.». Відповідно до ч. 2 ст. 106 ЗК України, межовими знаками можуть бути природні чи штучні споруди і рубежі (річки, струмки, канали, лісосмуги, рослинні смуги, дерева, стежки, рівчаки, стіни, паркани, огорожа, шляхові споруди, бетонні або металеві стовпи, плити, моноліти, камені, інші споруди і рубежі), що збігаються із межею земельної ділянки або спеціально встановлюються на ній. Межові знаки на водних об`єктах не встановлюються. Доказів винесеня меж земельної ділянки в натуру на місцевості матеріали справи не містять. Проаналізувавши надані сторонами докази та порівнявши кадастрові плани земельної ділянки з кадастровим номером 3221485501:01:015:0099, суд прийшов до висновку, що металевий паркан, вимоги щодо демонтування якого заявлено позивачкою, розташований в межах земель Глевахівської селищної ради. Відповідно до ст. 80 ЗК України, суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України). Позивачем клопотання про залучення в якості співвідповідача, співучасть якого обов`язкова, власника земельної ділянки на якій розташований паркан, не заявлялося; роз`яснене судом право залучити співвідповідачів та/або третіх осіб сторонами не використано. Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову. Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові. (Постанова ВС від 07.05.2025 року, справа № 761/2397/21, провадження № 61-2944 св 25). Крім того, позивачем не надано доказів, які б засвідчували вчинення [PERSON] перешкод у користуванні належної позивачу земельної ділянки. Зокрема суду не надано звернення до національної поліції з приводу вчинення відповідачем перешкод, а надані відео не мають прив`язки до місця розташування земельної ділянки, а також з їх огляду неможливо встановити приналежність паркану, намір із демонтажу якого мали особи на відео, до металевого паркану, демонтування якого є предметом спору. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 р. в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22)). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наведених підстав.

Outcome: dismissed