Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

У серпні 2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем був укладений кредитний договір № 3732129 від 26.02.2021 року. Відповідно до умов договору відповідач отримав грошові кошти у сумі 4200,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 21.09.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № ККАУ-21092021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимогу в тому числі і за кредитним договором. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав. Станом на 21.08.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 19680 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 02.09.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 25.11.2025 року. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26.02.2021 року [PERSON] підписано договір № 3732129 про надання споживчого кредиту з ТОВ «Авентус Україна», сума кредиту 4200,00 грн., строк кредиту - 28 днів, стандартна процентна ставка за користування кредитом 1 ,90 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, знижена (базова) ставка 1,805 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (а.с.24-29). Відповідно до п.2.1. договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариств3у з метою отримання кредиту (а.с.25). Відповідно до платіжного доручення 916313213 від 26.02.2021 кошти в сумі 4200,00 грн. були зараховані на картку № [NUMBER] (а.с.29). 21 вересня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір про відступлення прав вимоги №ККАУ-21092021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 3732129 від 26.02.2021 року (а.с.34-39). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № ККАУ-21092021 від 21.09.2021 р. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» передано право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №3732129 від 26.02.2021 на загальну суму 13616,40 грн.: 4200,00 грн сума заборгованості за кредитом, 9476,40 грн. заборгованість по відсоткам (а.с.39). Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Положеннями статті 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підписуючи заяву про укладення кредитного договору, позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Доказів, які б спростували твердження позивача щодо обґрунтованості підстав позову суду не надано. Відповідачем умови договору не виконувались, в зв`язку з чим станом на 20.08.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 13616,40 грн.: 4200,00 грн сума заборгованості за кредитом, 9476,40 грн. заборгованість по відсоткам (а.с.30-34). 12.08.2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» направило на адресу [PERSON] досудову вимогу, але заборгованість до цього часу не погашена (а.с.40 зворот). Наданий позивачем розрахунок відповідачем не оспорюється. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.\~1049\~ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі вказаних норм, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Сума заборгованості 13616,40 грн. підлягає стягненню з відповідача. Позивачем заявлено клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року. Відповідно до п.2.3 вартість наданих послуг правничої допомоги за одну кредитну справу складає 8000 грн без ПДВ. Відповідно до п.6 акту №1162 від 05.08.2025 року клієнт зобов`язаний зробити перерахунок суми наданих послуг на рахунок виконавця протягом 1 року з моменту підписання акту (а.с.43- 44). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду розмір витрат сторін на правову допомогу є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторін. Клопотання про зменшення цих витрат відповідачем не заявлено. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи подання позивачем позову в електронному вигляді з використання підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. \~

Outcome: approved