Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] а, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 14.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON] а був укладений шлюб. В період шлюбу сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.12.2018 року по справі №703/3984/18, шлюб між сторонами був розірваний. Після припинення шлюбних відносин, дитина залишилась проживати разом з позивачем. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.11.2021 року по справі №703/2665/21, стягнуто з [PERSON] а на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти щомісячно і розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.08.2021 року до досягнення дитиною віку повноліття - [INFO] . З 2018 року і по даний час дитина проживає разом з позивачем, відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами дочки, станом здоров`я, не піклується про духовний і фізичний розвиток дитини, не проявляє будь-якої зацікавленості у її навчанні та підготовці до самостійного життя. Зокрема, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини; не спілкується з дитиною, що негативно впливає на її духовний розвиток як складову виховання; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Згідно з довідкою Смілянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №10 Смілянської мі- ської ради Черкаської області від 26 травня 2025 року спільна з відповідачем дочка навчається у цьому навчальному закладі. У період навчання дочки в школі у батьківських зборах та виховних заходах брала участь лише позивач. Батько не брав участі у вихованні дитини (не спілкувався з вчителями, не забирав дитину додому, не брав участі у батьківських зборах). Згідно з довідкою Смілянської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини від 23 травня 2025 року, [PERSON] наглядається лікарем-педіатром Смілянської АЗПСМ з 06.11.2021. За час нагляду за дитиною на прийом з приводу хвороб та з профілактичною метою завжди з`являлась лише позивач. Більше того, навіть стягнуті судом аліменти на утримання дитини відповідач жодного разу не сплатив. Згідно з довідкою старшого державного виконавця Кілійського відділу ДВС в Ізмаїльському районі Одеської області Вайдича С. та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у [PERSON] , починаючи з 18.08.2021 станом на 27.05.2025 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів на 45 місяців та становить 118774,70 грн.). У 2023 році стало питання про зміну зареєстрованого місця проживання дочки, однак позивач була позбавлена можливості це зробити, оскільки потрібна була згода батька. Позивач самостійно намагалась встановити з ним зв`язок, однак їй це не вдалось, у зв`язку з чим вона змушена була звернутись до правоохоронних органів з відповідною заявою. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками по відношенню до дитини, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 01.08.2025 року, відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання, про що повідомлені сторони. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 10.11.2025 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, про що повідомлені сторони. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] - адвокат Райнов Григорій Степанович, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, заяв або клопотаннь про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника органу, під час ухвалення рішення просили врахувати наданий висновок органу опіки та піклування. Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, суд ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 23.08.2016 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 7777 від 23.08.2016 року, /а.с. 12/. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.12.2018 року по справі № 703/3984/18, позов задоволено, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №436. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновити дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Рішення набрало законної сили 21.01.2019 року, /а.с. 11/. Заочним рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.11.2021 року по справі № 703/2665/21, позов задоволено, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто 18 серпня 2021 року і до досягнення дитиною віку повноліття - [INFO] . Також стягнуто з [PERSON] судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок в дохід держави. Рішення набрало законної сили 31.01.2022 року, /а.с.14-15/. Згідно довідки за вих. № 89-п від 27.05.2025 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Сміла-експрес» вбачається, що [PERSON] проживає разом зі своєю донькою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Батько дочки [PERSON] , [INFO] за вказаною адресою не проживає та не приймає участь у вихованні дитини з 2019 року по теперішній час, /а.с. 16/. Згідно довідки за вих..№81 від26.05.2025 року наданої Смілянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №10 Смілянської міської ради Черкаської області Управління освіти виконавчого комітету Смілянської міської ради встановлено. що [PERSON] навчається в 3-Б класі Смілянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №10 Смілянської міської ради Черкаської області. У період навчання в школі з 01.09.2022-31.12.2022, 01.01.2023-31.12.2023, 01.01.2024- по дату надання довідки, у батьківських зборах та виховних заходах брала участь лише мама - [PERSON] . Батько [PERSON] не брав участі у вихованні дитини (не спілкувався з вчителями, не забирав дитини додому, не брав участі у батьківських зборах), /а.с.17/. Згідно довідки від 23.05.2025 року наданої лікарем-педіатром Смілянської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санитарної допомоги» Тернівської сільської ради Приймак В.Є. встановлено, що дитина [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , наглядається лікарем-педіатром Смілянської АЗПСМ КНП ЦПМСД Тернівської с/р з 06.11.2021 року. За час нагляду за дитиною на прийом з приводу хвороби та з профілактичною метою завжди з`являлась мама. Лікуванням дитини займалася також мама, /а.с.18/. Відповідно до довідки від 27.05.2025 року та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданих Кілійським відділом державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що згідно з матеріалами виконавчого провадження [NUMBER], відкритого 03.01.2024 року з виконання виконавчого листа №703/2665/21 від 08.02.2022 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.08.2021 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] , починаючи з 18.08.2021 року та станом на 27.05.2025 року наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 45 місяців та становить 118774 гривні 70 копійок. З дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання 03.01.2024 року та станом на 27.05.2025 року наявна заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 17 місяців та становить 45424 гривні 00 копійок, /а.с. 19-21/. Згідно талону-повідомлення єдиного обліку №1061 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.10.2023 року вбачається, що 07.02.2023 року о 15:11 до РУ надійшла заява про те, що 07.02.2023 року о 15:08 за адресою: район м. Сміла, вулиця Перемоги, буд. 13, 07.02.2023 до ч/ч ВП №2 ЧРУП з заявою звернулась [PERSON] в якій просила допомоги поліції встановити місце проживання її колишнього чоловіка [PERSON] , 1991 року народження, оскільки вона без його згоди не може виписати з місця реєстрації їхню спільну доньку. Дана заява була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) Відділ поліції №2 (м. Сміла) Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області за №1061, /а.с.22/. Згідно висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] », затвердженого рішенням Виконавчого комітету Смілянської міської ради №500 від 14.10.2025 року вбачається, що у зв`язку з тим, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , відповідає інтересам дитини та є доцільним, /а.с.40-43/. Стосовно вимог щодо позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини, суд керується наступним: Відповідно до частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин 1, 2 статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 4 статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п. 15 цієї ж Постанови роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінки. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. Разом з тим, у рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Крім того, у рішенні від 30 червня 2020 року (заява № 70879/11) ЄСПЛ зауважив про те, що в інтересах дитини також забезпечити її розвиток у здоровому навколишньому середовищі, і батько не може мати права відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вживати таких заходів, які б могли завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини можуть, в залежності від їх характеру і серйозності, превалювати над інтересами батьків. Також ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року (заява № 70879/11) зазначив про те, що якщо батько не підтримує стосунків з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантоване Конвенцією. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає, що дійсно [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , про що свідчить той факт, що тривалий час відповідач не проявляв інтересу до життя, здоров`я та розвитку дитини, у діях відповідача проявляється саме винна та пасивна поведінка по відношенню до дитини, відповідач не вживав та не вживає будь-яких дій щодо забезпечення та виховання дочки, а навпаки своєю поведінкою та діями самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, що в свою чергу не було спростовано самим відповідачем. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів дитини, приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved