Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

14 квітня 2025 року [PERSON] звернулася до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом, у якому прохає стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтований тим, що позивачка з відповідачем перебували у шлюбі, який наразі розірвано, від якого мають спільних дітей - [PERSON] та [PERSON] , які проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні, однак відповідач, будучи працездатною особою, ухиляється від належного утримання дітей, достатньої матеріальної допомоги добровільно не надає, на неодноразові прохання позивчаки про надання матеріальної допомоги на утримання синів не реагує. 01 липня 2025 року відповідачем подані додаткові пояснення у справі, які за своїм змістом і формою є відзивом на позов, відповідно до яких він прохає відмовити в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , оскільки рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11.06.2025 у справі № 532/2524/24 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про [PERSON] як батька [PERSON] . 10 вересня 2025 року позивачкою подано заячву про підтримання позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] . У судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, подавали заяви про розгляд справи за їх відсутності. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів. Дослідивши доводи заяв сторін, перевіривши надані сторонами докази, суд робить такі висновки. Судом встановлено, що 27.03.2009 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, зареєстрований 28.03.2009 виконкомом Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 8, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 28.03.2009. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.12.2024 у справі № 532/2523/24 позов [PERSON] задоволено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. [INFO] в с. Городківка Крижопільського району Вінницької області народився [PERSON] , актовий запис №4 від 02.03.2009, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02.03.2009, батьками якого відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] в смт Крижопіль Вінницької області народився [PERSON] , актовий запис № 129 ід 31.07.2019, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 31.07.2019, батьками якого відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, відповідно до висновку судового експерта № СЕ-19/117-25/2609-БД від 24.04.2025 за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, проведеної у справі № 532/2524/24, біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] , виключається. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11.06.2025 у сппаві № 532/2524/24 позов [PERSON] задоволено, виключено з актового запису про народженнявід 31.07.2019 № 129, вчиненого Крижопільським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, відомості про [PERSON] як про батька [PERSON] , [INFO] . Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , однак не є батьком [PERSON] , [INFO] . Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з [PERSON] без реєстрації за адресою [ADDRESS] , та зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що підтверджено довідкою виконавчого комітету Красненського старостинського округу№ 14.9.1-08/134 від 02.04.2025. Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] , що підтверджено отриманими судом в порядку ст. 187 ЦПК України відомостями та заявою відповідача, тобто з дитиною та матір`ю не проживає. Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ps ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, відсутність інформації про інших утриманців, а також, враховуючи визнання ним заявлених позовних вимог, вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 25 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, відсутність інформації про інших утриманців, а також, доведення відповідачем того, що він є батьком лише одного з двох дітей позивачки, вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання його дитини щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а тому позов підлягає задоволенню частково. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення цього судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч.1 ст. 192 СК України. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі судового збору, пропорційно до задоволених вимог, тобто, 1/2 судового збору, який підлягав сплаті на момент подання цього позову, тобто 605 гривень 60 копійок.

Outcome: partial