Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] завдану йому кримінальним правопорушенням майнову шкоду в сумі 122989 грн. 89 коп. та судові витрати на правничу допомогу. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 13 липня 2025 року близько 12:50 години поблизу автобусної зупинки «Гідропарк» на вул.Шевченка в м.Здолбунів Рівненської області [PERSON] безпричинно за допомогою повербанка «Viaking» моделі «YM-322КСМ» завдав удару по склу передніх дверей належного йому автомобіля марки «Chevrolet Cruze» з номерним знаком « [NUMBER] » 2016 року випуску, заліз на капот автомобіля та стрибав по ньому, внаслідок чого розбив лобове скла, та наніс удар по задньому склу, задавши його повного розбиття, чим завдав йому матеріальних збитків на загальну суму 122989 грн. 89 коп. Вироком суду від 06 серпня 2025 року відповідач у вчиненому кримінальному правопорушенні визнаний винним та засуджений. Водночас, завдана шкода в добровільному порядку не відшкодована, а тому підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. Відзив на позов відповідач не подавав Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданих заяв представник позивача позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач позов визнає частково в сумі 84000 грн., просять розглянути справу без їх участі. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 серпня 2025 року в справі №562/2507/25, що набрав законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, зокрема, у тому, що останній з хуліганських мотивів за допомогою повербанка «Viaking» моделі «YM-322КСМ», який тримав у руках, пошкодив скло передніх дверей автомобіля марки «Chevrolet» моделі «Cruze» з номерним знаком « [NUMBER] » 2016 року випуску, що належить [PERSON] , та продовжуючи свої неправомірні дії заліз на капот автомобіля та почав стрибати ногами по ньому, розбив лобове скло автомобіля, та повторно використовуючи повербанк пошкодив заднє скло автомобіля, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, чим завдав потерпілому матеріального збитку на суму 122989 грн. 89 коп. А відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаної норми зобов`язання з відшкодування шкоди це такі цивільно-правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків. Хуліганськими діями відповідача майну [PERSON] завдано майнової шкоди на суму 122989 грн. 89 коп., що підтверджується висновком експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/118-25/11201-АВ від 30 липня 2025 року та не заперечується відповідачем. З огляду на викладене позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди в сумі 122989,89 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При розподілі судових витрат між сторонами суд виходиться з положень частин 1, 2 ст.141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи(ч.3 ст.133 ЦПК України). За змістом ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до\~ч.4\~ст.137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг);\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами ( ч.5 ст.137 ЦПК України). Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Зі звіту про обсяг наданої правничої допомоги за договором від 14 липня 2025 року вбачається, що адвокатом Прокопчуком М.В. надано правничу допомогу на загальну суму 25000 грн. в справі №562/2507/25 по обвинуваченню [PERSON] в суді першої інстанції (попередні консультації, збір доказів, виїзд на проведення автомобільної експертизи, підготовка позовної заяви, представництво інтересів в судових засіданнях, участь у дебатах), тобто в межах кримінального провадження. Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку усі здійснені потерпілим документально підтверджені процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого. Суд вирішує\~питання щодо\~процесуальних витрат\~у вироку\~суду або\~ухвалою(ч.1 ст.126 КПК України). Жодних доказів (договорів, рахунків тощо) на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в даній цивільній справі, на представництво інтересів в якій позивачем подано ордер адвоката від 08 вересня 2025 року, не надано та не заявлено про їх надання після ухвалення рішення суду. При ухваленні рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у доход держави в розмірі 1229 грн. 90 коп., оскільки позивач згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від їх сплати. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved