Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Акціонерне товариство АКЦЕНТ-БАНК (надалі банк, позивач, кредитор) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі відповідачка, позичальниця) про стягнення заборгованості за кредитним договором № ABH0CT155101739808138307 від 17.02.2025 року, який складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту ( надалі кредитний договір) у розмірі 19509,80 грн. станом на 29.08.2025 року, а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідачка уклали кредитний договір. Позивач надав кредит, а відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту, процентів за користування кредитними коштами, не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості. 06 жовтня 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Суд не визнавав явка сторін обов`язковою. Судове засідання, призначене на 03 листопада 2025 року, суд відклав на 26 листопада 2025 року, оскільки це була перша неявка відповідачки, повідомленої належним чином і яка не проінформувала суд про причини неявки. Відзиву відповідачка не подала. В судове засідання, призначене на 26 листопада 2025 рік, сторони не з`явилися. Позивач повідомлений про дату час та місце судового засідання через електронний суд. В п.3 та 5 прохальної частини позовної заяви, позивач просить розглядати справу без участі свого представника та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка викликалася до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду 03.11.2025 року, оскільки попередня судова повістка повернулася з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою» ( трекінг R067013975474). Суд також повідомляв відповідачку про судове засідання через електрону пошту та СМС повідомлення на засоби зв`язку, зазначені в позовній заяві. Електронне сповіщення на електронну пошту відповідачка отримала 03.11.2025 року. СМС повідомлення не отримала. Суд вважає, що вжив передбачені процесуальним законом заходи для інформування сторін про судове розгляд їх справи, однак в судове засідання сторони не з`явилися. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст. 280,\~281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 17 лютого 2025 року відповідачка звернулася до позивача щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 035869e3ca39a12bdf00ba9163d9e3853cfee134e05d3996fc4d04857ebf9f2208, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису. 17.02.2025 року позивач та відповідачка уклали кредитний договір на таких умовах: - вид кредиту кредит на споживчі потреби ( п.1) - сума кредиту 15000 грн ( п.4). - строк кредиту - 36 місяців з 17.02.2025 року до 16.02.2028 року включно ( п. 5). - процентна ставка (фіксована) - 85 % на рік. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості * річну відсоткову ставку/360 днів (умовно) на рік (п.6). - розмір щомісячного платежу 1169.94 грн (п.7.). - платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 4323345042298985 ( п. 9). - у випадку порушення позичальником зобов`язань із погашення заборгованості позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу (п.12). - до укладання цієї угоди ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms , та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням: www.a bank.com.ua , в повному об`ємі відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» (п.18). - заява про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101739808138307 від 2025-02-17 року разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку: www.a-bank.com.ua , таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір (п.18). - заява про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101739808138307 від 2025-02-17 року підписується позичальником цифровим власноручним підписом або простим/удосконаленим електронним підписом у мобільному додатку ABank24 чи в інших каналах дистанційного обслуговування (п.18). Кредитний договір не містить положення про право банку вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту містить відомості про розмір та строки щомісячний платежів, який складається з частини кредиту та відсотків за користування кредитом. Дата повернення останнього платежу 16.02.2028 року. Кредитний договір та таблиця обчислення загальної вартості кредиту підписані сторонами: зі сторони кредитора КЕП, зі сторони позичальника електронним підписом, що перевіряється перевіряється за допомогою відкритого ключа 035869e3ca39a12bdf00ba9163d9e3853cfee134 e05d3996fc4d04857ebf9f2208. Перед підписанням кредитного договору позивачка ознайомилася з інформацією про умови кредитування, що підтверджується підписаним відповідачкою паспортом споживчого кредиту Швидка готівка. В паспорті споживчого кредиту міститься відомості про те, що в разі наявності заборгованості у Клієнта із сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, Банк має право достроково розірвати Кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку Заборгованості, що виникла при користуванні Клієнтом Послугою "Швидка готівка". Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, 17.02.2025 року надав відповідачці кошти в сумі 15 000 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру TR.44425004.55009.65455 від 17.02.2025 року. Згідно виписки по кредиту, сформованої позивачем, за період з 17.02.2025 - 28.08.2025 заборгованість за кредитним договором становить 19476,15 грн. Заборгованість за кредитним договором, яка розрахована кредитором станом на 29.08.2025 рік становить 19509,80 грн, з яких: -загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 14720,19 грн, що складається з залишку заборгованості за тілом кредиту в сумі 14249,60 грн та залишку заборгованості за тілом кредиту (прострочений) в сумі 470,59 грн. -загальний залишок заборгованості за процентами - 4597,79 грн, що складається з залишку заборгованості за процентами на поточну заборгованість в сумі 404,02 грн та залишку заборгованості за процентами на прострочені заборгованість в сумі 4193,77грн. Кредитор зареєстрований як юридична особа, основним видом діяльності якої є грошове посередництво, що підтверджується копією виписки з ЄДР, сторінками статуту. Кредитор є банком та має банківську ліцензію, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру банку №ДРБ-000007 від 16.08.2021 року. Із встановлених обставин вбачається, що спір виник щодо заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі споживчого кредиту, що врегульовано\~статтею 1054 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК) із врахуванням Закону України »Про споживче кредитування». Сторони підписали договір за допомогою електронних підписів, що відповідає положенням\~ та абзацу другого частини другої\~статті 639 ЦК. Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою\~статті 263\~ЦПК України. Кредитор свій обов`язок виконав 17 лютого 2025 року надав кредит в сумі 15\~000,00 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру TR.44425004.55009.65455 від 17.02.2025 року. Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки не виконання зобов`язання передбачені статтями\~525,\~526,\~530\~,\~610,\~611 ЦК. У порушення вимог Закону, відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази в частині, що підтверджують існування зобов`язальних правовідносин між сторонами та неналежну поведінку відповідача суд визнає належними і допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують існування договірних правовідносин між сторонами та неналежну поведінку відповідача. Однак надані позивачем докази не підтверджують заявлену до стягнення суму заборгованості. Однак надані позивачем докази не підтверджують заявлену до стягнення суму заборгованості. Визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань Вказану позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 462/5025/20 (провадження № № 61-11608св22), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою\~статті 263 ЦПК. Відповідно до ч. 4\~ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування"\~у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Умовами кредитного договору не передбачено право кредитора на дострокове стягнення кредитних коштів. А за посиланням www.a-bank.com.ua/terms розміщено багато різних документів і незрозуміло з якими з цих документів ознайомлювалась позичальниця і в якій редакції. Отже, Умови та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» не є складовою кредитного договору, так як відсутній підпис позичальниці про ознайомлення з ними, що узгоджується\~\~\~з правовими висновки, викладеними у постанові Великої алати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Саме по собі зазначення в паспорті споживчого кредиту Швидка готівка про право позивача на дострокове стягнення кредиту не є підтвердженням того , що це положення стало умовою кредитного договору, що узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаною палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20. У позовній заяві позивач ніяк не аргументував чому вважає, що має право на дострокове повернення кредиту. У постанові по справі № 539/402/24 від 22 жовтня 2025 року Верховний Суд зазначив, що із аналізу частини третьої\~статті 16 Закону України «Про споживче кредитування»\~вбачається, що за умови затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, законодавець надав право кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. У тому випадку, якщо умовами договору про споживчий кредит передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту, останній зобов`язаний\~у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, строку, протягом якого вони мають бути здійснені та усунути такі порушення у визначений кредитодавцем строк, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Оскільки кредитним договором не передбачено права кредитора на дострокове повернення кредиту, суд виснує, що стягненню підлягають сума заборгованості по щомісячних платежах, яка утворилась станом на 29.08.2025 рік та строк сплати яких настав 17.08.2025 року відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Отже,\~внаслідок невиконання договірних зобов`язань відповідачкою,\~виходячи із розрахунку заборгованості, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка містить графік внесення щомісячних платежів, зважаючи на наявність у відповідачки станом на 29 серпня 2025 року, в межах платежів, строк сплати яких настав 17.08.2025 року, простроченої заборгованості в сумі 4664,36 грн, з яких: 470,59 грн\~заборгованість за простроченим тілом кредиту та 4193,77 грн\~заборгованість за простроченими процентами, тому в цій частині позов підлягає до задоволення. Суд не погоджується, що позивач має право стягувати неустойку (пеню) з таких підстав. Законом України\~№ 2120-IX від 15.03.2022 року розділ\~"Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: " У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) ". Цим же законом\~розділ IV\~"Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 1, ст. 2 із наступними змінами) доповнити пунктом 6-1\~такого змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені\~частиною четвертою\~статті 1056-1\~Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону". Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем". В подальшому\~Законом №\~ 3498-IX\~від 22.11.2023 року пункт 6 Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" викладено в такій редакції: "У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності\~Законом України\~"Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності\~Законом України\~"Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені\~частиною четвертою\~статті 1056-1\~Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені\~частиною другою\~статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем". Цим же Законом п. 6-1\~ був виключений. Тобто,\~Законом № 3498-IX\~від 22.11.2023 року змінено обов`язок кредитодавця щодо списання неустойки в залежності від дати укладення договору про споживчий кредит. Для договорів, укладених після 24.01.2024 року, списання неустойки не передбачено. Водночас п. 18 розділ\~"Прикінцеві\~та перехідні\~положення"\~Цивільного кодексу\~України у\~зв`язку з\~прийняттям Законом\~№ 3498-IX\~від 22.11.2023 змін не зазнав. Обов`язок кредитодавця списати неустойку у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування і надалі не залежить від дати укладення кредитного договору. Питання пріоритетності застосування норм ЦК України Велика Палата Верховного Суду детально розглянула у справі № 334/3161/17 ( п. 14-19 постанови від 22 червня 2021\~року). А тому суд вважає, що до неустойки ( штрафу, пені) за кредитним договором, датою укладення якого є 17.02.2025 року, застосуванню підлягає п. 18 "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України. Отже, неустойка в розмірі 191,82 грн підлягає списаню кредитодавцем. Враховуючи наведені міркування та мотиви, суд виснує, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у розмірі 4664,36 грн, з яких: 470,59 грн\~заборгованість за простроченим тілом кредиту та 4193,77 грн\~заборгованість за простроченими процентами. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено 2422,40 грн. судового збору. Позовні вимоги задоволені частково в розмірі 4664,36 грн, що становить 23,91 % (4664,36 х 100 %/19509,80, а тому судовий збір у пропорційному розмірі\~579,20 грн. потрібно покласти на відповідачку.

Outcome: partial