Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що Бучанською окружною прокуратурою встановлені підстави для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави щодо стягнення витрат закладу охорони здоров`я на лікування неповнолітнього потерпілого від кримінального правопорушення. Слідчим відділом Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області за процесуального керівництва прокурорів Бучанської окружної прокуратури здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 12024111050001450 від 03 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. За результатами досудового розслідування було встановлено, що [PERSON] 02 червня 2024 року, приблизно о 14-й годині, керуючи технічно справним автомобілем марки "Volkswagen Crafter", державний реєстраційний номер [NUMBER] , перебуваючи на лівому узбіччі проїзної частини дороги по вулиці Івана Франка в селищі Бабинцях Бучанського району Київської області, в напрямку руху до селища Бородянки Бучанського району Київської області, здійснюючи маневр повороту праворуч в напрямку правого узбіччя проїзної частини дороги, діючи в порушення вимог п. 2.3 "б" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, невчасно відреагував на її зміну та в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зупинившись на проїзній частині дороги по вулиці Івана Франка в селищі Бабинці Бородянського району Київської області, створив перешкоду мотоциклу марки "Мінськ" без реєстраційного номера, під керуванням [PERSON] , який рухався проїзною частиною дороги по вулиці Івана Франка в селищі Бабинці Бучанського району Київської області в напрямку руху до селища Бородянки Бучанського району Київської області, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним мотоциклом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу марки "Мінськ" [PERSON] , [INFO] , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому латерального виростку лівої плечової кістки, яке відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості. Порушення [PERSON] вимог п. 2.3. "б" та п. 10.1 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесного ушкодження. 29 квітня 2024 року обвинувальний акт відносно [PERSON] у кримінальному провадженні № 12024111050001450 від 03 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України для розгляду по суті скеровано до Бородянського районного суду, який ухвалою від 28 травня 2025 року у справі № 939/1155/25, що набрала законної сили, звільнив [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим [PERSON] . Відповідно до листа КНП Київської обласної ради "Київська обласна дитяча лікарня" від 04 червня 2025 року № 02-06-945, [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Київської обласної ради "Київська обласна дитяча лікарня" з 02 по 21 червня 2024 року (19 діб). Вартість лікування [PERSON] склала 22748 грн 81 коп., які оплачені Національною службою здоров`я України як змовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Витрати, понесені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] , в сумі 22748 грн 81 коп. не відшкодовані. КНП Київська обласна рада "Київська обласна дитяча лікарня" не використовувала процесуальний порядок повернення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Лікування проводилось КНП КОР "Київська обласна дитяча лікарня", яке за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. З урахуванням вказаних обставин просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Національної служби здоров`я України витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] в сумі 22748 грн 81 копійка. 08 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. У встановлені судом строки, в тому числі додаткові строки, надані у зв`язку з неотриманням копії ухвали, відповідач відзив на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 28 травня 2025 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024111050001450 від 03 червня 2024 року, про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрите у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим. Ухвала набрала законної сили 05 червня 2025 року. (а.с. 15-16). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Потерпілим у цьому кримінальному провадженні є [PERSON] , [INFO] , який перебував на стаціонарному лікуванні в КНП КОР "Київська обласна дитяча лікарня" з 02 червня 2024 року по 21 червня 2024 року (19 діб), його лікування здійснювалось за рахунок коштів згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного КНП КОР "Київська обласна дитяча лікарня" з Національною службою здоров`я України. Вартість його лікування склала 22784 грн 81 копійка. Витрати на стаціонарне лікування [PERSON] , понесені КНП КОР "Київська обласна дитяча лікарня" Бойком В.В. не відшкодовані, з пропозицією про відшкодування таких витрат [PERSON] не звертався. КНП КОР "Київська обласна дитяча лікарня" не зверталося до суду з позовом про відшкодування витрат на лікування пацієнта [PERSON] (а.с. 19, 20) Відповідно до листа Національної служби здоров`я України від 22 липня 2025 року № 31236/2-16-25, між НСЗУ та КНП КОР "Київська обласна дитяча лікарня" у 2024 році було укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних ґарантій № 3731-Е124-Р000 від 06 лютого 2024, який діяв з дати підписання сторонами до 31 грудня 2024 року. Послуги КНП КОР "Київська обласна дитяча лікарня" пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних ґарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. (а.с. 44-45, 46, 51-60) Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 3, ч. 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалось. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних ґарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат", питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545. Як передбачено цим порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі. Всі інші витрати (наприклад, пов`язані з наданням потерпілому швидкої або невідкладної медичної допомоги, на амбулаторне лікування тощо) не відшкодовуються. Враховуючи викладене, оскільки під час розгляду кримінального провадження відносно [PERSON] цивільний позов у порядку ст. 128 КПК України не заявлявся, витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] закладу охорони здоров`я не відшкодовані, то суд, задовольняючи позов, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Національної служби здоров`я України вказані витрати в розмірі 22748 грн 81 копійка. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з вказаним позовом звільнений від сплати судового збору, то згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved