Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

У березні 2025 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] , яким просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» заборгованість за Кредитним договором № 20220048514 від 10.01.2022 року в розмірі 32 566,91 грн., з яких: 11 180,50 грн. заборгованість по тілу кредиту, 21 386,41 грн. заборгованість за сумою комісії. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що10.01.2022 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 20220048514 по продукту «Кошти в кредит», згідно з умовами якого сума кредиту за даним договором складає 11 500 грн. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС кредитора (інформаційно-телекомунікаційна система), доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. електронна ідентифікація позичальника в ІТС кредитора здійснюється при вході позичальник в особистий кабінет в порядку визначеному ЗУ «Про електронну комерцію». При цьому, позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС кредитора. П.2.2 передбачає, що кредитор надає позичальнику кредит у гривні у сумі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії, інші супутні платежі та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п.2.9 основного договору сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 36 календарних місяців та платності 5,5% в місяць, комісія за надання кредиту управління (обслуговування) кредиту ставка встановлюється на рівні 178,90 %. 1 500, 00 гривень, комісія за 460,00 гривень. Реальна річна процентна відповідно до п.3. кредитного договору надання кредиту здійснюється відповідно до його цільового призначення (п.2.5) шляхом перерахування/утримання кредитних коштів: у розмірі 10 000 грн. на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] ; у розмірі 1 500 грн. на свою користь в оплату зобов`язань позичальника зі сплати комісії за надання кредиту, передбаченої договором. Сума кредиту (його частина) перераховується кредитором протягом трьох календарних днів з дати укладення цього Договору (п.3.3). Враховуючи те, що відповідач всупереч умов надання кредиту, не повертає кредитні кошти, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. 21.03.2025 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. У зв`язку з набранням чинності 25.04.2025 Закону України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» найменування Кіровського районного суду міста Кіровограда змінено на Фортечний районний суд міста Кропивницького. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, правом подачі відзиву на позов не скористався. За таких обставин, згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.\~280\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Судом встановлено, що 10.01.2022 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 20220048514 по продукту «Кошти в кредит», згідно з умовами якого сума кредиту за даним договором складає 11 500 грн. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС кредитора (інформаційно-телекомунікаційна система), доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. електронна ідентифікація позичальника в ІТС кредитора здійснюється при вході позичальник в особистий кабінет в порядку визначеному ЗУ «Про електронну комерцію». При цьому, позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС кредитора. П.2.2 передбачає, що кредитор надає позичальнику кредит у гривні у сумі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії, інші супутні платежі та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п.2.9 основного договору сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 36 календарних місяців та платності 5,5% в місяць, комісія за надання кредиту управління (обслуговування) кредиту ставка встановлюється на рівні 178,90 %. 1 500, 00 гривень, комісія за 460,00 гривень. Реальна річна процентна відповідно до п.3. кредитного договору надання кредиту здійснюється відповідно до його цільового призначення (п.2.5) шляхом перерахування/утримання кредитних коштів: у розмірі 10 000 грн. на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] ; у розмірі 1 500 грн. на свою користь в оплату зобов`язань позичальника зі сплати комісії за надання кредиту, передбаченої договором. Сума кредиту (його частина) перераховується кредитором протягом трьох календарних днів з дати укладення цього Договору (п.3.3). Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно з ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно із ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Розділом 5 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний: повернути кредитору суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту та інші платежі в порядку та строки, визначені договором, а також визначені розділом 8 договору; дотримуватись строків виконання зобов`язань, передбачених договором, в тому числі, але не виключно щодо повернення кредиту та сплати процентів, комісій, відповідно до умов договору. У порушення положень договору та вимог ст. 509, 526, 1049,1054 ЦК України, відповідач користуючись коштами наданими йому Банком не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами Договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов Договору у відповідача утворилася заборгованість за вищезазначеним договором. Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором становить 32 566,91 грн., з яких: 11 180,50 грн. заборгованість по тілу кредиту, 21 386,41 грн. заборгованість за сумою комісії. Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за цими кредитними договорами у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи в суді не надано. Враховуючи, що до теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, заборгованість не сплатив, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 422,40 грн. судового збору. Приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України визначено, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду наступні докази: Договір про надання правничої допомоги №28/08/2024 від 28.08 2024 року; Акт про прийом-передачу наданих послуг. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 6 500,00 грн.

Outcome: approved