Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позов обґрунтований тим, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. У період з 01.01.2019 по 31.12.2024 позивач надав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , власниками якого є відповідачі, які оплату за надані послуги здійснювали не у повному обсязі, у зв`язку з чим, виникла заборгованість на загальну суму 33\~548,59 грн. З урахуванням зазначеного, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь Концерну «МТМ» вказану заборгованість, а також судові витрати по сплаті судового збору, які були ним понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду. Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в частині позовних вимог заявлених до\~ [PERSON] , у зв`язку зі смертю останньої до звернення позивача до суду з вказаним позовом. Прийнято до розгляду позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Зобов`язано позивача направити відповідачу [PERSON] копію позовної заяви з додатками на його адресу реєстрації, з наданням доказів направлення суду. 27.02.2025 на адресу суду надійшла заява від представника Концерну «МТМ» про виконання ухвали суду, надано докази направлення позовної заяви на адресу реєстрації відповідача [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судовому засіданні [PERSON] , заперечив проти позову, зазначив про те, що з довідки щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого водопостачання вбачається що не вірно зазначена його дата народження [INFO] , оскільки він народився [INFO] , тому він не мав підстав для оплати за надані послуги за визначений позивачем період. Крім того, зауважив на те, що йому на праві спільної часткової власності належить частка квартири, розмір заборгованості, який підлягає стягненню за надані послуги має розраховуватись у відповідності до частки у спільному майні, тобто 1/2 частини. Ухвалою суду від 13.05.2025 року визнано обов`язкову явку представника позивача Концерну «Міські теплові мережі» у судові засідання з розгляду цивільної справи за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. 26.06.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. В обґрунтування зазначено, що з 25.07.2021 р. по 31.12.2024 року позивачем було здійснено перерахунок суми позову, щодо заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 15 877,42 грн., а також зменшення періоду нарахувань за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води з 01.01.2019 р. по 31.12.2024 р. на 25.07.2021 р. по 31.12.2024 р. У зв`язку з чим, представник позивача просить суд, з урахуванням зменшених позовних вимог стягнути з [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (особовий рахунок, договір № 601324133) за період з 25.07.2021 р. по 31.12.2024 р. на загальну суму 17671,17 грн., разом з цим, стягнути з [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» судові витрати у розмірі судового збору 2422,40 грн. Ухвалою суду від 26.06.2025 задоволено клопотання представника позивача про зменшення позовних вимог прийнято заяву про зменшення позовних вимог, розгляд справи постановлено здійснювати з урахуванням зменшеного розміру позовних вимог та розгляд справи відкладено. Судові засідання, які були призначені на 13.08.2025, 09.09.2025 та 30.09.2025 були відкладені за заявою представника позивача. 13.10.2025 року на адресу суду від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про витребування у Першої запорізької державної нотаріальної контори (код ЄДРПОУ 02884115, 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 3 В) інформацію чи відкривалась спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та вразі наявності, надати засвідчену копію такої спадкової справи. Витребувати у Першої запорізької державної нотаріальної контори (код ЄДРПОУ 02884115, 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд.3 В) інформацію хто звертався із заявою про прийняття чи відмову від спадщини, чи видавалось свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та чи залишала вона заповіт на випадок своєї смерті. Під час судового засідання 12.11.2025 року представник позивача [PERSON] підтримав клопотання про витребування доказів, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] поклався на розсуд суду щодо вирішення клопотання про витребування доказів. Зазначив, що спадщину не прийняв. Також усно заявив клопотання про зупинення справи, для надання часу встановлення кола спадкоємців після померлої [PERSON] . Суд заслухавши думку учасників провадження щодо клопотання про витребування доказів, дослідивши матеріали в межах вирішуваного питання, дійшов наступного висновку. За змістом\~статті 12 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~статті 84 ЦПК України\~учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. Згідно зі\~статтею 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною першою\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши клопотання та його доводи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, так як докази, які представник позивача просить витребувати, не відносяться до предмету доказування в межах правовідносин, що виникли між сторонами у даній справі. Щодо клопотання про зупинення провадження для з`ясування кола спадкоємців, суд під час судового засідання 12.11.2025, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали в межах вирішуваного питання, дійшов наступного висновку. Відповідно ч. 1\~ст. 55 ЦПК України\~у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Вказана норма закону підлягає застосуванню виключно в разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі. Правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку\~ст. 55 ЦПК України\~шляхом залучення правонаступника лише за умови, якщо фізична особа померла після відкриття провадження у справі, оскільки\~ЦПК України\~не містить норм, які б перед-бачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Зважаючи на те, що цивільна правоздатність [PERSON] припинилася у момент її смерті [INFO] , тобто до подачі позову до суду, підстави для застосування судом вимог\~ст.55 ЦПК України, та вжиття заходів, визначених\~ст. 251 ЦПК\~країни (зупинення провадження та залучення спадкоємців померлого), відсутні. У судовому засіданні 12.11.2025 судом завершено розгляд справи по суті, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення, в судовому засіданні оголошено перерву до 17.11.2025. Судове засідання, призначене на 17.11.2025 року не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Новасардової І.В. на лікарняному з 17.11.2025 року по 21.11.2025 року включно, у зв`язку з чим судове засідання відкладено до 28.11.2025 року. В судове засідання 28.11.2025 учасники справи повідомлені у встановленому законом порядку до суду не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов до наступного висновку. Згідно зі статутом концерну «МТМ», основною метою діяльності Концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну «Міські теплові мережі» та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Правовідносини щодо прав та обов`язків між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21.07.2005 року № 630 (які діяли під час виникнення спірних правовідносин), «Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» затвердженими постановою КМУ від 05 липня 2019 року № 690, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України. Судом встановлено, що позивачем у період з 25.07.2021 по 31.12.2024 були надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 17671,17 грн. Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11.11.2004 року по теперішній час, що підтверджується інформацією наданої на запит суду Департаментом адміністративних послуг Запорізької міської ради від 19.02.2024 №06.4-06/02/4631. [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] та йому на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка вказаної квартири, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №405736165 від 28.11.2024. Предметом регулювання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189 (далі - Закон № 2189) є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії. постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Законом визначено, зокрема нову класифікацію житлово-комунальних послуг, нову систему взаємовідносин, що виникатимуть у процесі надання та споживання цих послуг, передбачено різні моделі договірних відносин у сфері комунальних послуг, а також визначено особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач (індивідуальний) фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», споживач теплової енергії фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Теплова енергія це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Згідно з абз. 8 п. 2 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормальної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Як передбачено п. 18, 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Частина 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає обов`язки індивідуального споживача, серед яких в т.ч.: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (п. 1); оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5); дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг (п. 8). Відповідно до частин 1,3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. 02.10.2021 на офіційному веб-сайті Концерну «Міські теплові мережі» опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до п.п. 1, 2, 4 Договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на сайті Концерну «Міські теплові мережі». Станом на 01.11.2021 Типовий індивідуальний договір № 601324133 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] між позивачем та відповідачем з 01.11.2021 є укладений. Відповідно до пункту 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315. Нормами Розділу І Методики визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду. Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг. Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково. Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень здійснюється відповідно до Розділу ІІІ Методики. Для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги. Згідно пункту 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Пунктом 34 Договору вказано споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до пункту 38 Договору споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору. Відповідно до наданої позивачем довідки (з урахуванням зменшених позовних вимог) за надані послуги відповідач здійснював не у повному обсязі. Так, згідно довідки Концерну «Міські теплові мережі» та розрахунку заборгованості, за період з 25.07.2021 року по 31.12.2024 відповідач має заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в загальному розмірі 17671,17 грн. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 19-1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії. Відповідно до ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 322 ЦК України власник майна зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом. Згідно із ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Отже, власник несе витрати по утриманню майна відповідно до своєї частки у власності. Відповідач заперечив щодо заборгованості в сумі 17 671,17 грн., з тих підстав, що розмір заборгованості, який підлягає стягненню за надані послуги має розраховуватись у відповідності до частки у спільному майні, тобто 1/2 частини. Проте, контррозрахунок належних до сплати сум, заперечень щодо обсягу та якості наданих позивачем послуг суду не надано. Не надано відповідачем і доказів щодо сплати спожитих послуг. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить частка квартири, розмір заборгованості, який підлягає стягненню за надані послуги має розраховуватись у відповідності до частки у спільному майні, тобто 1/2 частини. З урахуванням викладеного, розмір нарахованої заборгованості за житлово-комунальні послуги, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] відповідно до належної йому частки квартири становить 8 835,58 грн. (17 671,17 грн./2), а відтак позовні вимоги суд вважає за необхідне задовольнити частково. Відповідно до вимог ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем, при зверненні до суду сплачено 2422,40 грн. судового збору. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. (8\~835,58 грн. * 100% / 17\~671,17 грн. = 50%; 50%;* 2422,40 грн./ 100% = 1211,20 грн).

Outcome: partial