Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20.05.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем укладено Договір про надання фінансового кредиту №24292-05/2024. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору, тому утворилась заборгованість в розмірі 19200 грн. 24.09.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №24092024. Згідно вищевказаного договору ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до [PERSON] за кредитним договором №24292-05/2024 від 20.05.2024 року. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 19 200 грн., а саме: 4 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7 200 грн. відсотки за користування кредитом, 8 000 грн. заборгованість за штрафом, а також судові витрати., судові витрати в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, про що зазначив у заяві (а.с.79). Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.54,78) у судове засідання не з`явився, у наданий судом строк та станом на 27.11.2025 року відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав. У відповідності до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.05.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №24292-05/2024 (а.с.16-22). Згідно п.1.1 Договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та слатити проценти за користуванням кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Строк кредиту 120 днів. Дата надання кредиту 20.05.2024 рік, дата погашення кредиту 16.09.2024 року (п.1.2 договору). Згідно п.1.4 тип процентної ставки: фіксована, денна процентна ставка 1,50% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної карти № [NUMBER] (п.1.6 договору). Згідно додатку №1 до договору №24292-05/2024 від 20.05.2024 року [PERSON] ознайомився та підписав електронним підписом графік платежів по кредиту який надано йому в розмірі 4000,00 грн з 20.05.2024 року до 16.09.2024 року, загальна вартість кредиту 11200,00 грн (а.с.22-23). Відповідно до довідки про ідентифікацію, відповідач [PERSON] під час укладення кредитного договору використовував електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора W2787, який був відправлений 20.05.2024 4:28:57 відповідачу на номер мобільного телефону: [NUMBER] , котрий зазначено у договорі (а.с.28). Кредитний договір, Додаток №1 до Договору, заявка-анкета клієнта на отримання фінансового кредиту, паспорт споживчого кредиту підписані [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W2787 (а.с.12-13, 14-16, 17-22, 23). Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 28.03.2025 року за вих.№3426_250328153744, вбачається, що 20.05.2024 о 16:35:03 було перераховано кошти на суму 4000 грн., номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua-401766062, призначення платежу: Зарахування 4000 грн. на карту [NUMBER] (а.с.29). 24 вересня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір факторингу №24092024, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 24292-05/2024 від 20.05.2024 року (а.с.30-34). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №29092024 від 29.09.2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 24292-05/2024 в сумі 19 200 грн. з яких: 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7200 грн - сума заборгованості за відсотками; 8000 грн. сума заборгованості за штрафом (а.с.35). 14.05.2025 року [PERSON] була направлена досудова вимога щодо сплати заборгованості за кредитним договором №24292-05/2024 від 20.05.2024 року у сумі 19 200 грн (а.с.36). На виконання ухвали Кролевецького районного суду Сумської області від 10.09.2025 року про витребування доказів, від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» надійшло повідомлення №20.1.0.0.0/7-250922/83127-БТ про те, що на ім`я [PERSON] у вказаному банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 20.05.2025 року було здійснено два платежа: 4000 грн., інформація про платника: FUIB MoneyTransfer, Visa Direct; 4000 грн., інформація про платника: IPAY_CREDIT_VISA1, Visa Direct (а.с.72) Частиною 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед Банком та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд звертає увагу на те, що лист ТОВ «УПР» не містить даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти та факту того, що вказані кошти були перераховані саме за кредитним договором №24292-05/2024 від 20.05.2024 року, що в свою чергу позбавляє суд можливості вважати доведеним факт переказу ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за кредитним договором №24292-05/2024 коштів в сумі 4000 грн. на картковий рахунок, який належить саме відповідачу [PERSON] . Також в листі вказано, що між підприємством ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено договір на переказ коштів № ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022, але доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» щодо здійснення переказу коштів на рахунок відповідача від імені первісних кредиторів до позовної заяви не додано. Як вбачається з відповіді АТ КБ «ПриватБанк», наданої на виконання ухвали суду, на ім`я [PERSON] у вказаному банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 20.05.2025 року було здійснено два платежа: 4000 грн., інформація про платника: FUIB MoneyTransfer, Visa Direct; 4000 грн., інформація про платника: IPAY_CREDIT_VISA1, Visa Direct. Однак, зі вказаної відповіді не можливо встановити що кошти у сумі 4000 грн. надійшли саме на виконання кредитного договору №24292-05/2024 від 20.05.2024 року та від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». Відтак, позивач не надав належних та допустимих доказів, що підтверджують факт отримання [PERSON] коштів за договором про надання фінансового кредиту №24292-05/2024 від 20.05.2024 року. Внаслідок викладеного, суд позбавлений можливості перевірити чи виникла вказана позивачем заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, також неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 61-28582ск18. З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позову. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відтак, у зв`язку із відмовою у позовних вимогах, судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed