Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 16050 грн. 00 коп. заборгованості за договором №17920-09/2024 про надання кредиту від 14.09.2024 року, що був укладений між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». В обгрунтування позову позивач зазначив, що відповідач уклав із ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (далі кредитодавець) кредитний договір №17920-09/2024 від 14.09.2024 року, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором відповідно до графіку сплати кредитних коштів, який є Додатком №1 до кредитного договору №17920-09/2024 від 14.09.2024 року. Кредитодавець умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві на його картковий рахунок, що ним вказаний при укладанні кредитного договору, кредит в сумі визначеній Кредитним договором. Відповідачем не було сплачено кредитні кошти і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором. В подальшому 23.12.2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» уклали Договір факторингу №23122024. Згідно Договору факторингу №23122024 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», зокрема, до [PERSON] за кредитним договором №17920-09/2024 від 14.09.2024 року, сума заборгованості за яким на дату відступлення права вимоги становить 16050 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн.; заборгованість за процентами - 5050 грн.; заборгованість за штрафом - 6000 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №17920-09/2024 від 14.09.2024 року в розмірі 16050 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить суд проводити розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач, який про час, місце та дату судового засідання повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явився. Тому згідно вимог ст. 280, ст. 223 ч. 4 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14.09.2024 року [PERSON] уклав із ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» договір про споживчий кредит №17920-09/2024 шляхом подання заявки- анкети клієнта на отримання фінансового кредиту (а.с. 15-16). Відповідно до договору про споживчий кредит №17920-09/2024, що укладений між сторонами в електронній формі із додатком у вигляді графіку платежів ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надав відповідачу кредит в розмірі 5000 грн. строком на 120 днів до 11.01.2025 року (а.с. 13-25). З довідки про ідентифікацію вбачається, що [PERSON] , з яким укладено договір договір про споживчий кредит №17920-09/2024, ідентифікований ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». Акцепт договору позичальником здійснено підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатораW2787, надісланого позичальнику 14.09.2024 року на номер телефону [NUMBER] (а.с. 27-зворот). Відповідно до договору ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 5000 грн. на умовах строковості зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 120 днів, процентна ставка становить 1 % на день (п.п. 1.1., 1.2., 1.4. Договору). Відповідно до п. 1.6. Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Із змісту п. 3.1. договору слідує, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюєтиься згідно з Графіком платежів. Відповідно до п. 4.1.2. Договору товариство має право, зокрема, у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше як за один календарний місяць, вимагати повернення кредиту, строк виплати якого не настав, в повному обсязі, відповідно до процедури встановленої чинним законодавством. Відповідно до п.5.3. у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених у графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановленого в графіку платежу за відповідной розрахунковий (платіжний) період та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Відповідно графіку платежів за договором про споживчий кредит №17920-09/2024 від 14.09.2024 року відповідач повинен був здійснити повне погашення кредиту до 11.01.2025 року в сумі 10100 грн. 00 коп., яка включає в себе суму виданого кредиту 5000 грн. 00 коп., проценти за користування кредитом в сумі 5100 грн. 00 коп. (а.с. 15-зворот). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши 14.09.2024 року [PERSON] на його банківську карту [NUMBER] кошти у розмірі 5000 грн. 00 коп., що підтверджено копією інформації про підтвердження платежу, виданої ТОВ "Пейтек" (а.с. 28- зворот). Відповідно до інформації в АТ "ПУМБ" на ім`я [PERSON] видано банківську картку № [NUMBER] , 14.09.2024 року проведена транзакція в сумі 5000 грн., кошти зараховані на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] (а.с. 58). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №17920-09/2024 від 14.09.2024 року за період з 14.09.2024 року по 23.12.2024 року заборгованість [PERSON] становить 16050 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн.; заборгованість за відсотками - 550 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 4500 грн заборгованість за штрафом - 6000 грн. [PERSON] не проводив платежів щодо сплати тіла кредиту, процентів за користування кредитом. (а.с. 29-30). 23.12.2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» уклали Договір факторингу №23122024. Згідно Договору факторингу №23122024 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», зокрема, до [PERSON] за кредитним договором №17920-09/2024 від 14.09.2024 року, що підтверджується договором факторингу №23122024 від 23.12.2024 року, витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №23122024 від 23.12.2024 року, актом приймання- передачі письмового та електроннного реєстру боржників (а.с. 31-36). Як вбачається із копії платіжної інструкції № 9471 від 23 грудня 2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» провів на рахунок ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» оплату за договором факторингу №23122024 від 23.12.2024 року в сумі 3418567 грн. 77 коп. (а.с. 57). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №23122024 від 23.12.2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №17920-09/2024 від 14.09.2024 року в сумі: 16050 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн.; заборгованість за процентами - 5050 грн.; заборгованість за штрафом - 6000 грн. (а.с. 36). Згідно з ст. ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі ст. 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); дарування (частина друга статті 718 ЦК України); факторингу (глава 73 ЦК України). Судом встановлено, що у зв`язку з порушенням умов кредитного договору №17920-09/2024 від 14.09.2024 року, що був укладений між відповідачем та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», [PERSON] допустив заборгованість в розмірі 10050 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн.; заборгованість за відсотками - 5050 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача штрафу в сумі 6000 грн, який нарахований за кредитним договором №17920-09/2024 від 14.09.2024 року, суд дійшов наступних висновків. Відповідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 62 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, позивачу в стягненні штрафу в сумі 6000 грн. 00 коп. слід відмовити. Враховуючи викладене, з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягає стягненню заборгованність за кредитним договором №17920-09/2024 від 14.09.2024 року в розмірі 10050 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн.; заборгованість за відсотками - 5050 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається насторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд, задовольняючи позовні вимоги частково в сумі 10050 грн. 00 коп., покладає судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги були заявлені позивачем в сумі 16050 грн. 00 коп., а задоволені судом частково в сумі 10050 грн., що становить 62,62 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1516 грн. 91 коп. (2422 грн. 40 коп./100% х 62,62%.). Щодо стягнення із відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правничу допомогу в розмірі в сумі 8000 грн., підтверджуються письмовими доказами, а саме: договором № 0107 про надання правової допомоги від 01.07.2025 року, що укладений позивачем із адвокатським об`єднанням «Апологет» (а.с. 40); ордером на надання правничої допомоги (а.с. 41-зворот), актом № 381 про надання послуг правової (правничої) допомоги від 08.10.2025 року (а.с. 42-зворот), детальним описом наданих послуг до акту № 381 про надання послуг правової (правничої) допомоги від 08.10.2025 року (а.с. 41). Відповідачем будь-яких клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не направлялось. Таким чином, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (62,62% ) у розмірі 5009 грн. 60 грн.

Outcome: partial