Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Позивач - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради звернувся до суду із позовом до відповідача - [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також передати малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] під опікування органу опіки та піклування виконавчого комітету Верхівцевської міської ради до вирішення питання влаштування до сімейних форм виховання. Крім того, просить с?Стягнути з гр. [PERSON] аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів на дитину, але не меншому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними 18-річного віку на користь майбутнього опікуна чи осіб, яким діти будуть передані на виховання. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.05.2025 до служби у справах дітей міської ради надійшов лист Верхівцевської міської ради Кам?янського району Дніпропетровської області про те, що 19.05.2025 до них в телефонному режимі звернулася гр. [PERSON] з проханням з?явитися представникам служби до неї додому за адерсою: [ADDRESS] та забрати двох малолітніх дітей, які перебувають в неї та їй чужі. Спеціалісти Верхівцевської служби терміново виїхали за зазначеною вище адресою та виявили у гр. [PERSON] двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зі слів гр. [PERSON] було з?ясовано, що це онуки її рідної сестри гр. [PERSON] , які проживали з її сестрою за адресою: [ADDRESS] . Місцезнаходження матері дітей гр. [PERSON] невідомо, із соціальних мереж видно, що вона перебуває десь у м.Харків. Бабуся дітей гр. [PERSON] останнім часом сильно запила, тому її сестра гр. [PERSON] була змушена влаштувати її до наркологічного диспансеру, а діти залишилися самі вдома, а залишити їх у себе вона не має змоги. Працівниками служби було викликано представників правоохоронних органів та медичного закладу, про що було складено акт про підкинутих чи знайдених дітей від 19.05.2025 (додається). В цей же день малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було влаштовано до гр. [PERSON] і домовлено про подальше тимчасове влаштування до патронатної родини Верхньодніпровської громади. Наказом Верхівцевської служби у справах дітей від 26.05.2025 N?32-ОД малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] було влаштовано до патронатної вихователя гр. [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] (додається). Рішенням Верхньодніпровської міської ради від 28.05.2025 N?184 малолітніх дітей було влаштовано в сім?ю патронатного вихователя. Малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 22 травня 2025 року перебувають на обліку в службі у справах дітей Верхівцевської міської ради, як такі, що залишилися без батьківського піклування. Питання доцільності/недоцільності звернення до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради 08.07.2025 року. Члени комісії, розглянувши матеріали, зібрані службою у справах дітей міської прийняли рішення про доцільність звернення із позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, пояснила, що з травня 2025 року і по момент проведення даного судового засідання, відповідач жодним чином не намагалась відшукати своїх дітей, встановити з ними зв`язок, повернути їх тощо. Також зауважила, що відсутність рішення суду про позбавлення відповідача батьківських прав перешкоджає подальшому влаштуванню дітей. Відповідач у судові засідання не з`являлася, про дату і час судових засідань повідомлялася належним чином, в порядку ст. 131 ЦПК України, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, судових повісток та копії позовної заяви за місцем реєстрації відповідача, дані про яку отримані в порядку ст.187 ЦПК України. Крім того, на офіційному сайті суду розміщувалися оголошення про виклики відповідача в судові засідання. Жодних заяв та клопотань відповідач не надала. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подала та не повідомила причини його неподання, а також те, що представник позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд встановив наступне. Відповідач - [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (арк.с.8-9). Як вбачається з листа Верхівцевської міської ради Кам?янського району Дніпропетровської області (арк.с.14) від 22.05.2025р. №199, 19.05.2025р. працівниками служби у справах дітей Верхівцевської міської ради Кам?янського району Дніпропетровської області було виявлено факт залишення матір`ю - гр. [PERSON] малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] без батьківського нагляду яка фактично їх покинула та виїхала в невідомому напрямку. Батько дитини помер. Представниками сектору ЮП відділу превенції Кам`яньского РУП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності особи, що знайшла дитину, понятих та представник закладу охорони здоров`я - КНП «Верхівсцевський ЦПМСД» ВМР, було складено акт правоохоронних органів та медичного закладу про підкинутих чи знайдених дітей від 19.05.2025р. (арк.с.15). Рішенням Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 28.05.2025р. №184, малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] влаштовано в сім`ю патронатного вихователя, на підставі клопотання Верхівцевської міської ради від 21.05.2025р. та актів органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. З висновку виконкому Кам`янської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вбачається, що з метою соціального захисту малолітніх дітей, орган опіки та піклування виконкому Кам`янської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7) Також суд враховує, що протягом травня-листопада 2025 року відповідач не вчинила жодних дій, спрямованих на повернення дітей, забезпечення їх турботою, опікою та доглядом, зовсім не поцікавилася їх долею. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не проявляє відносно своїх дитей турботи та піклування, не проявляє зацікавленості щодо їх долі, що свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом ч. 1 ст. 164 СК України, суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Тлумачення цієї норми права дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. З наведених норм вбачається, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд наголошує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. В ході судового розгляду не було встановлено наявності об`єктивних перешкод у виконанні відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо дітей, отже можна констатувати, що ухилення від їх виконання є свідомим вибором відповідача. Суд зауважує, що держава несе позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо. Однак без бажання батьків держава безсильна та не може змусити їх піклуватись дитиною, якщо вони цього не бажають та нехтують своїми обов`язками по відношенню до дитини, тим паче, коли це дитина з обмеженими можливостями. З огляду на наведене, приймаючи до уваги те, що відповідач належним чином свої батьківські обов`язки не виконує, усі обов`язки щодо виховання та утримання дитини виконує сім`я патронатного вихователя, тобто діти фактично позбавлені батьківського піклування зі сторони матері, суд доходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що повною мірою відповідатиме інтересам малолітніх дітей. Крім того, в порядку ч. 1 ст.169 Сімейного кодексу України якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача суд враховує, що відповідач є молодою, здоровою жінкою, яка за своїм станом здоров`я може та повинна працювати та забезпечувати дитину всім необхідним, дитина самостійного джерела засобів до існування не має, крім того відповідач не позбавлена права працевлаштуватись до Центру зайнятості. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути аліменти з [PERSON] на користь майбутнього опікуна або дитячого державного закладу, де перебуватиме дитина, на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 з усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 23.07.2025р. і до досягнення дітьми повноліття. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», установлений у 2025 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня - 3 028,00 грн. Отже, необхідно стягнути з позивача на користь держави судовий збір в розмірі у розмірі 3 028,00 грн

Outcome: approved