Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Адвокат Ольховік-Красільнікова Л.П. в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що 06.10.2007 між ним та відповідачем було укладено шлюб. За час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду, визначено місце проживання дитини -з батьком - [PERSON] . Позивач зазначає, що донька вже більше 10 років проживає із батьком та перебуває на його самостійному утриманні та вихованні. Після повномасштабного вторгнення із донькою переїхали у м. Дніпро, де на даний час винаймають квартиру у Новокодацькому районі, де проживають починаючи з 01.06.2022 і по теперішній час. Вказує, що він створив для доньки всі належні умови. Донька навчається в 11-А класі Дніпровського ліцею № 36 Дніпровської міської ради. Мати дитини - [PERSON] з 2014 року ніяким чином не піклується про доньку, не цікавиться успіхами дитини, станом здоров`я. не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дитиною, тобто взагалі не виконує обов`язків по утриманню та вихованню дитини. Отже, [PERSON] самостійно утримує та виховує доньку віком до 18 років та виконує обов`язки із забезпечення дитині належних умов проживання, виховання, відпочинку та оздоровлення. Позивач зазначає, що відповідач взагалі не виконує батьківських обов`язків, у зв`язку з чим просить позбавити батьківських прав відповідача. Ухвалою суду від 02.01.2025 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначені судові засідання. Протокольною ухвалою від 01.08.2025 закрито підготовче провадження, призначений судовий розгляд справи по суті. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, будь-яких заяв, клопотань не надала, правом відзиву не скористалася. Третя особа орган опіки та піклування Адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, будь-яких заяв, клопотань не надала. У судовому засіданні оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення, проголошення рішення призначене на 28.11.2025. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, заслухавши учасників справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим повторно 16.05.2013 Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 392 (а.с.12). Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.02.2024 справа № 200/13647/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, визначено місце проживання дитини з батьком (а.с.15). Спеціалістами управління служби у справах дітей адміністрації Новокодацького району проведено обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого складено Акт обстеження житлово-побутових умов від 18.04.2023. В Акті вказано, що житло розміщено на 2 поверсі 5 поверхового будинку. У квартирі мешкають [PERSON] та [PERSON] . Умови проживання задовільні. В наявності є вся необхідна мебель та побутова техніка, чисто та прибрано. Для виховання та розвитку дитини створено задовільні умови, а саме: є окрема кімната, ліжко, комп`ютерній стіл, стілець, вбудована шафа, комод з речами. В достатній кількості сезонного одягу та взуття. Дохід родини на місяць складає 30 000, 00 грн, також родина отримує соціальні виплати ВПО (а.с. 16). Відповідно до виписки від 24.07.2024 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] , [INFO] , перебувала під наглядом лікарів та отримувала необхідне лікування у зв`язку з виявленими порушеннями стану здоров`я. [PERSON] спостерігається сімейним лікарем АЗПСМ № 2 КНП «ДЦПССД № 6» з 2014 року. За необхідності надання дитині медичної допомоги до лікарні завжди звертається батько [PERSON] . У супроводі матері дитина за медичною допомогою не зверталась (а.с. 17). Відповідно до довідки від 26.07.2024 № 119, яка видана Дніпровським ліцеєм № 36 Дніпровської міської ради [PERSON] , [INFO], навчається в 11-А класі Дніпровського ліцею № 36 Дніпровської міської ради (а.с. 18). У характеристиці від 26.07.2024 № 145 щодо [PERSON] за підписом директора [PERSON] та класного керівника [PERSON] вказано, що [PERSON] навчається у Дніпровському ліцеї № 36 Дніпровської міської ради з 01.09.2023. За час навчання зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, уважна учениця. Має навчальні досягнення високого рівня. На заняттях завжди уважна. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті ліцею та класу, у культурних заходів ліцею. Скромна, весела, товариська, стримана, дисциплінована, не піддається жодному впливу. Батько займається вихованням доньки, цікавиться успіхами дитини, супроводжує до ліцею та зустрічає її, підтримує зв`язок з класним керівником, батьківським комітетом та відвідує батьківські збори, здійснює постійний контроль за успішністю дитини в ліцеї, за виконанням домашнього завдання (а.с. 19). Між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди квартири від 01.06.2022 [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Строк дії договору з 01.06.2022 по 27.05.2025 (а.с. 20-21). [PERSON] як фізичної особою підприємцем подана податкова декларація платника податків Єдиного податку фізичної особи - підприємця за три квартали 2023 року(а.с 22-26). У судовому засіданні позивач пояснив, що на сьогодні він не здійснює підприємницьку діяльність, на сьогодні ФОП закритий. У судовому засіданні позивач пояснив, що наразі з донькою він на початку 2025 року виїхав у Нідерланди, де працює на заводі, донька закінчила школи в Україні та наразі навчається у школі в Нідерландах. Після розірвання шлюбу донька разом з ним проживала у сел. Покровськ, після повномасштабного вторгнення вони переїхали у м.Дніпро, де винаймали квартиру. [PERSON] , яка опитана у судовому засіданні пояснила, що найближчою людиною для неї є батько. Батько завжди поруч, він турбується про неї, розповідають один одному все. Мати не бачила дуже давно, до 2022 року вона телефонувала їй п`яна, що їй не подобалось. Мати не вітає її з днем народження, не дарить подарунки. Вона за нею не сумує. Пояснила, що розуміє наслідки позбавлення відповідача батьківських прав, зазначивши, що у неї не буде матері. Листом від 22.04.2025 № 3/9-55 Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради як орган опіки та піклування повідомив, що надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] не має підстав, оскільки батько та дитина не проживають на території Новокодацького району м. Дніпро, у (а.с. 53). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом майже півтора року не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних з`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту інтересів дитини, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування повинно вирішуватися лише після всебічного дослідження позицій сторін, насамперед, з`ясування ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у постанові від 22.11.2023 у справі № 214/5134/22 виснував, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дитиною, тому виникнення між дитиною і матір`ю (батьком) конфлікту чи погіршення їх особистих стосунків, що може мати тимчасовий характер, не є підставою для позбавлення цих прав. Позивач пов`язує необхідність позбавлення відповідача батьківських прав з обставинами щодо ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Слід розуміти, що поняття ухилення від виконання обов`язку і невиконання обов`язку не є тотожними. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про розвиток дитини, хоча мають реальну можливість для цього. Так під час судового розгляду встановлено, що батько дбає про доньку, вони мешкають разом, проте обставини, які підтверджусь саме свідоме ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків не встановлено під час судового розгляду не встановлено, оскільки окреме проживання не свідчить про ухилення умисно від виконання батьківських обов`язків. Заслухавши думку дитини, суд вважає за необхідне зазначити, що тісний позитивний емоційній зв`язок з батьком не виключає можливість налагодження стосунків з матерію, оскільки, на думку суду, враховуючи пояснення та поведінку [PERSON] у судовому засіданні вона емоційне ставиться стосунків з мамою. Суд ще раз наголошує, що позбавлення батьківських прав-це крайній захід. На переконання суду, при розгляді справи не встановлені обставини, які дозволяють застосувати таких крайній захід як позбавлення батьківських прав. У справі "Савіни проти України" (№ 39948/06 від 18 грудня 2008 року, п. п. 47-49) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Такі виняткові обставини не були встановлені під час судового розгляду. Аналізуючи встановлені факти, у контексті позбавлення батьківських прав, суд зважує на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на її свідомість. Вирішуючи спір, суд враховує, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і тільки за наявності вини в діях батьків. Так між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у цьому випадку є недоцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, при цьому суд на перше місце ставить якнайкращі інтереси дитини, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed