Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. У вересні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та 09.06.2017 року підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк на боргові зобов`язання за кредитом та овердрафтом нараховує відсотки в розмірі встановленими тарифами банку, що підтверджується п.2.1.1.12.6 умовами та правилами надання банківських послуг. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач не надавав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 26.09.2025 року заборгованість відповідача становить 19 868,35 грн., , яка складається із 16 586,16 грн. заборгованість за кредитом, 3282,19 грн. заборгованість за відсотками. Враховуючи наведене та посилаючись на норми права просить суд стягнути з [PERSON] на користь банку суму боргу у розмірі 19868,35 грн. та судові витрати по справі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 02 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник АТ «А-Банк» Шкапенко О.В. надав до суду клопотання, в якому просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення кореспонденції на адресу місця реєстрації, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду із відміткою, що адресат відсутній, відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, причини неявки суду невідомі. У тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК та правової позиції ВП ВС, викладеною у постановах від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, КЦС ВС від 21 грудня 2022 у справі № 757/15603/19, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Від відповідача відзиву на позов не надійшло, про поважні причини неявки суд не повідомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, звернувся до позивача, надав паспорт та 09.06.2017 року підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем надано підтвердження, що він ознайомлений з договором про надання банківських послуг, зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.13). На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку, у анкеті-заяві наявні особисті дані відповідача. Випискою по картці підтверджено користування [PERSON] кредитними коштами та наявність несплаченої заборгованості (а.с.14-46). Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 2017-06-09 станом на 26.09.2025 року становить 19868,35 гривень (а.с.5-12). Згідно довідки за лімітами [PERSON] 09.06.2017 року було встановлено кредитний ліміт а суму 500,00 гривень, який був збільшений 01.03.2022 року до 26968,00 та 15.12.2022 року зменшений до 400,00 гривень та збільшений 14.01.2025 року на суму 16600,00 гривень (а.с.47). Довідкою за картами підтверджено, що [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки № [NUMBER] строком дії до серпня 2021 року, № [NUMBER] строком дії до червня 2027 року, № [NUMBER] строком дії до грудня 2031 року та № [NUMBER] строком дії до березня 2021 року (а.с.48). До матеріалів справи долучено витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент Банк» (а.с.50-57). АТ «Акцент-Банк» обґрунтовувало свій позов у частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] , отримав кредитні кошти у розмірі, визначеному договором, на картковий рахунок, однак останній не виконував зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Застосовані норми права. Мотиви та висновки суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи 09.06.2017 року [PERSON] , звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», а також заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. Підписанням цієї заяви відповідач погодився та підтвердив, що до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Отже, з цього можна зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вказаного договору відповідачу встановлено кредитний ліміт, який неодноразово збільшувався та зменшувався, що підтверджено документально. Таким чином АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредитні кошти. Таким чином, сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, зокрема щодо визначення розміру процентів за його користування. Випискою з особового рахунку [PERSON] , за період з 12.06.2017 року по 01.09.2025 року підтверджується той факт, що відповідач користувався наданими кредитними коштами, здійснював часткове погашення кредитної заборгованості. Поряд із вищезазначеним, судом встановлено, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті. Отже, підписавши кредитний договір, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Оскільки відповідач [PERSON] , свої зобов`язання перед банком добровільно не виконує належним чином, так як доказів належного виконання зобов`язань суду не надано, останній, як боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, таким чином у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника [PERSON] , повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом. Заявлена банком заборгованість відповідачем жодними доказами не спростована. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного договору не виконує, кошти за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та відповідно з відповідача на користь АТ «А-Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.06.2017 у розмірі 19868,35 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп., розмір судового збору визначено з урахуванням подачі позову через систему «Електронний суд» (а.с. 67).

Outcome: approved