Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позов мотивовано тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2017 року у справі № 127/5771/17 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2017 року у справі № 127/2968/17, вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , працюючого токарем у Вінницькому національному технічному університеті, на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 10.02.2017 року до повноліття дитини. В подальшому, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2019 року у справі № 127/31266/18 вирішено змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , працюючого токарем у Вінницькому національному технічному університеті, на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, які підлягають індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду від 30.01.2019 набрало законної сили 10.05.2019. Позивачка зазначає, що після припинення шлюбних відносин сторін, малолітня донька [PERSON] , якій зараз майже 10 років, продовжує проживати разом із позивачкою, вона займається її вихованням, лікуванням, навчанням, а також самотужки несе додаткові витрати на утримання доньки. Позивачка намагається забезпечити належний життєвий рівень для доньки, в тому числі потрібними речами постійного вжитку, продуктами харчування, одягом тощо. Проте, самостійно позивачка не має змоги їй все це забезпечити, оскільки з 01.07.2025 була вимушена звільнитися з роботи і на даний час не працевлаштована та не має доходів. Відповідач з донькою не спілкується, не забезпечує її, аліменти не сплачує, хоча не має проблем зі здоров`ям і має можливість заробляти, зокрема, позивачці відомо від спільних знайомих, що відповідач має досить великі заробітки, працюючи як наймана особа без оформлення трудових відносин, щоб не сплачувати аліменти. При цьому у відповідача не має інших дітей або інших утриманців. На виконання вказаних судових рішень 04.05.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні спочатку у Іллінецького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), а потім передано до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), виконавче провадження № 70202042. Оскільки дитина у позивачки і відповідача спільна, відповідач визнає своє батьківство, то він зобов`язаний утримувати дитину в рівній частині із позивачкою, однак утримання дитини здійснюється за рахунок позивачки, тобто для позивачки це додаткове фінансове навантаження, що і становить суть порушеного права. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду та просить змінити спосіб стягнення аліментів, а саме стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , по 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання малолітньої дитини. Позивачка також зазначає, що під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням. Як підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 70202042, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2017 у справі № 127/2968/17 та рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2019 у справі № 127/31266/18, призначено стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і проводити до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку державного виконавця, сума заборгованості по сплаті аліментів відповідача [PERSON] станом на 01.07.2025 становить 20 774,00 гривні (за період з 01.06.2024 по 01.07.2025). Як вбачається із вказаного вище розрахунку державного виконавця заборгованості по сплаті аліментів, з червня 2024 року по липень 2025 року сума аліментів, яка підлягала стягненню становить 1 598,00 грн. за кожен з вказаних місяців, у графі сплати боржником аліментів зазначено нуль гривень. Таким чином, всього сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2024 по 31.07.2025 становить 44\~216,66 грн. Оскільки ч.1 ст. 196 СК України встановлено розмір стягнення судом неустойки (пені) не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами, тому сума пені не може бути більшою за 20\~744,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 30.09.2025 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти ухвалення судом заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач до судового засідання не з`явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та оголошенням на офіційному сайті Судової влади. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ч .ч. 1, 2 ст. 281 ЦПК України). \~ \~ \~ \~За наявності існуючих умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд приходить до висновку про проведення розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.12.2015 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії № [NUMBER] від 04.03.2020 року, позивачка змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Із витягу з реєстру територіальної громади за №2025/009611880 та №2025/009612032 від 16.07.2025 вбачається, що місце проживання спільної неповнолітньої дитини сторін [PERSON] зареєстроване разом із матір`ю - позивачкою по справі за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до постанови від 02.11.2022 року, державним виконавцем Іллінецького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницькій області ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження №70202042 на підставі виконавчого листа №127/2968/17 від 20.03.2017 року про стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 10.02.2017 року до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~11.11.2022 року постановою державного виконавця Іллінецького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницькій області ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) матеріали виконавчого провадження передано для подальшого виконання за належною підвідомчістю до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) \~ \~ \~ \~25.11.2022 року постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) виконавче провадження прийнято до виконання. \~ \~ \~ \~Відповідно до Наказу №583-К про припинення трудового договору від 01.07.2025 року ПАТ «Продовольча компанія «Поділля», позивачку [PERSON] звільнено з роботи. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України станом на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 гривень. \~ \~ \~ \~Таким чином, присуджені рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2019 у цивільній справі №127/31266/18, аліменти у розмірі 1 000 грн., становить приблизно 1/5 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а тому, розмір аліментів є вкрай недостатнім для належного утримання, виховання та розвитку спільної неповнолітньої дитини сторін. \~ \~ \~ \~Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. \~ \~ \~ \~Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. \~ \~ \~ \~Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дітей, а отже не тільки позивачка, але й відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Аналогічна вимога міститься і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року. \~ \~ \~ \~Тобто зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). \~ \~ \~ \~При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \~ \~ \~ \~Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved