Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

30 вересня 2025 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.11.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 73856661. 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 27.03.2025 до Договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16490,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 9990,00 грн. сума заборгованості за пенею; 750,00 грн. комісія за надання кредиту. ?Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за Договором № 73856661 в розмірі 16490,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму за кредитним договором № 73856661 у розмірі 16490,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 9990,00 грн. сума заборгованості за пенею; 750,00 грн. комісія за надання кредиту та стягнути судові витрати. 01.10.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22.10.2025 о 15 год. 30 хв. 22.10.2025 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 26.11.2025 о 16 год. 00 хв. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подав, своїми процесуальними правами скористався на власний розсуд. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07.11.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту № 73856661 (далі кредитний договір), згідно з яким відповідач отримав суму кредиту у розмірі 5000,00 грн., строком на 30 днів, на умовах сплати фіксованої процентної ставки в день 1%, пеня 2,7% за день, проценти за понадстрокове користування кредитом 2,7 % в день, комісія за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 750,00 грн. Дата надання кредиту 07.11.2024, дата повернення кредиту 06.12.2024 (п. 2.2. кредитного договору) (а.с. 6-11). Пунктом 2.1 кредитного договору встановлено, що за цим договором кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. Договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором. Пунктом 6.2 кредитного договору встановлено, що за надання кредиту позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником в останній день користування кредитом відповідно до п.2.2. Договору. Розмір Комісії, яка нараховується за надання Кредиту визначений п.п. 2.2.4. п. 2.2. Договору. Розмір Комісії за надання кредиту, яка підлягає сплаті Позичальником, включає в себе адміністративні та операційні витрати, які несе кредитодавець під час розгляду Заявки та надання Кредиту. У п. 12 кредитного договору «Юридичні адреси та реквізити сторін» у графі «Позичальник» містяться персональні дані відповідача [PERSON] , зокрема: дата народження, РНОКПП, паспортні дані, адреса, номер телефону, адреса електронної пошти, номер картки, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності «47608». З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто введення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому, одноразовий ідентифікатор\~алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст.\~3 Закону України «Про електронну комерцію»). За вказаних обставин суд приходить до висновку, що кредитний договір № 73856661 від 07.11.2024 укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем у спосіб визначений чинним законодавством України, він не визнавався судом недійсним. Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Додатком № 1 до кредитного договору № 73856661 від 07.11.2024 визначено обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором. (а.с. 13). 27.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) укладено договір факторингу № 27/03/25, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 16-17). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників № 2 від 27.03.2025 за договором факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників № 2 від 27.03.2025, після чого від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» переходять права вимоги заборгованості від боржників і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 19). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 від 27.03.2025, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 73856661 від 07.11.2024 у розмірі 16490,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 9990,00 грн. сума заборгованості за пенею; 750,00 грн. комісія за надання кредиту (а.с. 21). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Досліджені докази підтверджують, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 73856661 від 07.11.2024. Із наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 73856661 від 07.11.2024 вбачається, що за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість за вказаним договором у розмірі 16490,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 9990,00 грн. сума заборгованості за пенею; 750,00 грн. комісія за надання кредиту (а.с. 22-23). Відомостей про добровільне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 73856661 від 07.11.2024 матеріали справи не містять. Отже, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 73856661 від 07.11.2024 належним чином не виконав. Заборгованість за тілом кредиту, відсотками та комісією відповідачу нарахована обґрунтовано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5000,00 грн., сума заборгованості за процентами у розмірі 750,00 грн., та комісія у розмірі 750,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо частини позовних вимог про стягнення суми заборгованості за пенею суд приходить до наступного висновку. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22. Оскільки, Договір про надання коштів у кредит № 73856661 від 07.11.2024 був укладений в у період дії в Україні воєнного стану період нарахування пені також припадає на період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена і триває до теперішнього часу, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, сума заборгованості за пенею у розмірі 9990,00 грн. за цим договором не підлягають стягненню з відповідача. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором про надання коштів у кредит №\~73856661 від 07.11.2024 підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за зазначеним договором у сумі 6500,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 750,00 грн. комісія за надання кредиту. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (а.с. 5). Таким чином, з відповідача на користь позивача, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1193 грн. 57 коп. (3028,00 грн. х 6500,00 грн. /16490,00 грн. = 1193,57 грн.). Що стосується зазначених у позовній заяві витрат позивача пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, у сумі 1514,00 грн., суд приходить до висновку, що такі витрати не підлягають стягненню з відповідача оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, матеріали справи взагалі не містять доказів які б підтверджували розмір понесених позивачем витрат пов`язаних з розглядом справи на витребування доказів. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial