Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] , в особі представника адвоката Саланської І.Л., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 07 серпня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом ЗАЦС міськвиконкому м.Запоріжжя, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №1182. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З 01 червня 2022 року спільне господарство подружжям не ведеться. Через відсутність спільного побуту та інтересів, різні погляди на подальше сімейне життя шлюбні відносини між сторонами припинені, тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям. Фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб розпався та має лише формальний характер. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. 20 жовтня 2025 року до суду надійшла заява [PERSON] , яка за своїм змістом є заявою про визнання позову та у якій відповідач просила розгляд справи провести без її участі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 1993 року відділом РАЦС міськвиконкому м.Запоріжжя, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №1182, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.08.1993 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною третьою статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається зі змісту позовної заяви спільне життя сторін не склалося, з 01 червня 2022 року подружжям спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Збереження сім`ї на переконання позивача є неможливим. Відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу про що зазначила у письмовій заяві. З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1\~ст.142 ЦПК України\~- у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% судового збору сплаченого при зверненні з позовом до суду у розмірі 605,60 грн., інші 50% судового збору в розмірі 605,60 грн. повертаються позивачеві з державного бюджету. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved