Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Представник АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у жовтні 2024 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до відповідача, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 91103,83 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 19.02.2012 року на підставі кредитного договору №26254018784975, укладеного між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є Акціонерне товариство\~«Перший Український\~Міжнародний Банк»,\~та [PERSON] , останньому видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 2769,00 грн., який у процесі користування було збільшено до 55800,00 грн. АТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» (повне найменування) і АТ «Банк Ренесанс Капітал» (скорочене найменування) в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до Банку, згідно рішення загальних зборів акціонерів банку (протокол № 68 від 14.03.2015 року) та згідно рішення єдиного акціонера АТ «Банк Ренесанс Капітал» (рішення № 2 від 14 березня 2015 року). Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 21.08.2024 року складає 91103,83 грн., з яких: 55787,91 грн. заборгованість за кредитом; 35315,92 грн. заборгованість за процентами. Позивач направив письмову вимогу відповідачу на адресу місця проживання, що була зазначена в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашено не було, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.01.2025 року відкрито провадження за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у\~разі неявки\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які берутьучать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 19.02.2012 року [PERSON] звернувся до АТ «Перший Український Міжнародний Банк» із Пропозицією укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (офертою), відповідно до якої запропонувала відкрити картковий рахунок на його ім`я; випустити на його ім`я платіжну картку; встановити ліміт овердрафту (кредитування) на рахунок, оформити страхування майнових інтересів. Розділом 2 вказаної пропозиції визначено основні умови кредитного договору № 26254018784975, розмір комісії за обслуговування овердрафту: 2%; процентна ставка за користування овердрафтом: 0,0001% (при здійсненні розрахункових операцій в торговельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту (в межах ліміту)); 36% річних (при здійсненні інших дебетових операцій по рахунку за рахунок коштів овердрафту (у межах ліміту); процентна ставка за користування несанкціонованим овердрафтом: 36% річних; ліміт овердрафту: 2769,00 грн.; строк користування овердрафтом: 24 місяці. У вказаній заяві зокрема визначено, що права та обов`язки Клієнта та Банку, їх відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, а також порядок зміни і припинення дії договору визначаються умовами ДКБО, які погоджуються Клієнтом при підписанні цієї Заяви. Додатково 19.02.2012 року [PERSON] було підписано Загальні умови відкриття та порядку ведення карткового рахунку та Договору страхування, що підтверджує ознайомлення і погодження відповідачем істотних умов використання кредитної картки та відповідальності за невиконання прийнятих на себе зобов`язань, про що свідчить власноручний підпис відповідача. Цього ж дня [PERSON] отримав платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 26254018784975 від 19.02.2012 року, [PERSON] 26.05.2023 року збільшено кредитний ліміт до 55800,00 грн. Судом досліджено виписки/особові рахунки [PERSON] № [NUMBER] та № [NUMBER] , з яких вбачається, що протягом року протягом 2016-2022 років відповідач користувався кредитним лімітом, встановленим по карткам. З розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ» за Кредитним договором №26254018784975 від 08.07.2019 року станом на 21.08.2024 року (включно) вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором складає 91103,83 грн., з яких: 55787,91 грн. заборгованості за кредитом; 35315,92 грн. заборгованості за процентами. 22.08.2024 року відповідачу [PERSON] АТ «ПУМБ» було надіслано письмову вимогу (повідомлення) щодо негайного погашення кредитної заборгованості, яка була проігнорована відповідачем. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зст.625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В ході судового розгляду встановлено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 19.02.2012 року було укладено Кредитний договір №26254018784975, позивачем умови договору щодо надання коштів повністю виконані, в свою чергу відповідачем не здійснено повернення коштів у строк, визначений у договорі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, контррозрахунку заборгованості не надала, твердження позивача не спростував, відтак, суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі складають 2422,40 грн. На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved