Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 43750,00 грн та судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що 03.03.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 02822-03/2024, згідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 12500,00 грн, шляхом їх перерахування на платіжну картку № [NUMBER] , строком на 100 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,50 % щоденно. ТОВ «Стар файненс груп» свої зобов`язання за договором виконало, разом з тим, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого у нього утворилася заборгованість у розмірі 43750,00 грн, яка складається із: 12500,00 грн - заборгованість по основній сумі боргу; 31250,00 - заборгованість за відсотками. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. В позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.03.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 02822-03/2024, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4.1, 1.6 Договору про надання фінансового кредиту № 02822-03/2024 від 03.03.2024, товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 12 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності в безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , строком на 100 днів. Дата надання кредиту - 03.03.2024. Дата погашення кредиту - 10.06.2024. Процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Договір про надання фінансового кредиту № 02822-03/2024 від 03.03.2024 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W5853, який було направлено [PERSON] на номер його мобільного телефону, зазначений в заявці-анкеті. ТОВ «Стар файненс груп» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши відповідачу кредит у сумі 12500,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3426_240627114221 від 27.06.2024, з якого вбачається, що 03.03.2024 о 15:25:02 на картковий рахунок № [NUMBER] перерахованого грошові кошти у сумі 12500,00 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 43750,00 грн, яка складається з наступного: 12500,00 грн - заборгованість по основній сумі боргу; 31250,00 - заборгованість за відсотками. Проте суд не може погодитися із порядком та вказаним розміром їх нарахування, з огляду на наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24.12.2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Враховуючи, що кредитний договір було укладено 03.03.2024, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому за весь період користування кредитними коштами, виданими за Договором про надання фінансового кредиту № 02822-03/2024 від 03.03.2024, розмір відсотків за користування кредитом повинен становити 12500,00 грн (12500,00 грн х1 % х100 днів). З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 02822-03/2024 від 03.03.2024 у розмірі 25000,00 грн, що складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 12500,00 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 12500,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1384,23 грн (25000,00 х 2422,40 ? 43750,00).

Outcome: partial