Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп», у лютому 2023 року, звернулось до суду з позовом про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості в сумі 31351,26 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару в сумі 20934,60 грн, сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень пунктів 12.2-12.3 Договору в сумі 10416,66 грн. Позов мотивований тим, що 02 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» та [PERSON] було укладено договір №60200194684 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™. Цей договір укладено в електронній формі, що згідно пункту 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноручно, що підтверджується протоколом електронного підпису. Згідно з пунктом 8.1 договору клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центра (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп»). Відповідно до пункту 8.2. договору, порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05.02.2018 року, що є невід`ємною частиною договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. Відповідно по пункту 1.4 Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше™ Правила є договором приєднання у розумінні статті 634 Цивільного кодексу України. Згідно вказаних умов Договору [PERSON] передано в оренду на умовах лізингу "Комп`ютер ARTLINE Gaming X33 v12, Монітор 24" Samsung Odyssey G3 F24G35TFW (LF24G35TFWIXCI)", встановленою вартістю 28998,00 грн. З метою забезпечення належного та повного виконання [PERSON] зобов`язань за Договором, між Постачальником, [PERSON] та [PERSON] , 02 вересня 2021 року укладено Договір поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше™ № 60200194684 за умовами якого [PERSON] прийняв на себе зобов`язання разом з [PERSON] нести солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання останнім своїх зобов`язань, що виникають за Договором. На день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 31351,26 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару в сумі 20934,60 грн, сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень пунктів 12.2-12.3 Договору в сумі 10416,66 грн. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с. 38). Відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву (вх. № 25671 від 13.07.2023 року), в якому останній заперечує проти позову. Вважає поруку припиненою так як вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту, що позивачем здійснено не було. Крім того, посилаючись на період дії в Україні воєнного стану зазначає, що у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання споживачем зобов`язань за таким договором. Припускаючи, що основний позичальник не дотримувався графіку погашення кредиту, погодженого сторонами та відповідно, поставивши підпис під договором, погодився на штрафні санкції за неналежне виконання зобов`язань за договором у вигляді донарахованих відсотків та їх розміру і які позичальником було нараховано лише за період до 16.02.2022 року, тобто до набрання чинності наведеними законодавчими актами, то і відповідальність за несвоєчасне виконання має наставати саме до моменту введення в Україні воєнного часу, а тому просить в задоволенні позову відмовити (а.с. 44-56). В свою чергу представником позивача подано до суду відповідь на відзив (вх. № 27378 від 27.07.2023 року). в якій просить не брати до уваги посилання [PERSON] про застосування норм законодавства, що регулюють правовідносини в сфері споживчого кредитування, оскільки дія вказаного закону поширюється на відносини між кредитодавцем та позичальником на підставі укладеного між ними кредитного договору, в той же час, відносини, які виникли між сторонами у справі стосуються договорів лізингу, що не є тотожним з укладенням кредитного договору. Постачальник при укладанні договору з [PERSON] не передає останньому грошові кошти, як це передбачено у статтях 1046, 1054 Цивільного кодексу України, що регулюють правовідносини у сфері укладання договору кредиту (позики), не нараховує відсотки та взагалі не є банком чи фінансовою установою. В разі, не підписання поручителем договору поруки та не поставлення відповідної відмітки про ознайомлення його з Правилами, йому не був би доступний Договір поруки. Таким чином, укладений між сторонами Договір № 60200194684 поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше™ від 02.09.2021 року, є укладеним з додержанням письмової форми визначеної законом, оскільки укладений з додержанням процедури визначеної Законом України «Про електронну комерцію», та підписаний [PERSON] шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у повній відповідності до спеціального законодавства та у спосіб та порядок, визначений Правилами та статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, просить не брати до уваги посилання про застосування Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року, оскільки дія вказаного Закону поширюється на відносини між кредитодавцем та позичальником на підставі укладеного між ними кредитного договору, у зв`язку з нарахуванням кредитодавцем штрафних санкцій неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання умов кредитного договору на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні, в той же час, відносини, які виникли між сторонами у справі стосуються договору лізингу, що не є тотожним з укладенням кредитного договору. Відповідно до Договору поруки відповідач прийняв на себе зобов`язання разом з іншим відповідачем нести солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання останнім своїх зобов`язань, що виникають за Договором, Договором поруки визначено, що [PERSON] несе відповідальність у тому ж розмірі, що і [PERSON] за Договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 149, 150), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань до суду не подавав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Відповідачі в судове засідання, призначене на 01.12.2025 року не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 155, 156), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань до суду не подавали. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Судом встановлено, що 02 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА» та [PERSON] було укладено договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ № 60200194684 (далі - Договір). Договір укладено в електронній формі, що підтверджується протоколом електронного підпису (а.с.14-15). Згідно з пунктом 8.1 Договору клієнт отримує товари (послуги) у постачальника на умовах цього договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання цього договору право вимоги платежів постачальника за цим договором відступаються на користь Процесинг-центра. Згідно з пунктом 7 Договору Процесинг-центром є ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп». Відповідно до пункту 8.2. Договору, порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається цим договором та правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05.02.2018 року, що є невід`ємною частиною цього Договору. Клієнт ознайомлений з правилами в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. Пунктом 9.1. Договору визначено, що надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього договору клієнтом. У разі якщо момент підписання цього договору не співпадає у часі з моментом надання клієнту товарів (послуг), клієнт може отримати товари (послуги)на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). При цьому, датою отримання Клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). Підпис клієнта на цьому Договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації. Згідно вказаних умов Договору [PERSON] передано в оренду на умовах лізингу "Комп`ютер ARTLINE Gaming X33 v12, Монітор 24" Samsung Odyssey G3 F24G35TFW (LF24G35TFWIXCI)", встановленою вартістю 28998,00 грн. Передача Товару йому засвідчена підписом відповідача на Договорі (пункт 1 договору). Адреса експлуатації Товару визначена у Договорі: 25002, Кіровоградська область, м. Кропивницький (Кіровоград), вул. Молодіжна, буд. 27, кв. 30 (пункт 6.4 договору). Згідно з пунктом 9.2 Договору у разі якщо клієнт не отримав товари (послуги) або повернув товари (послуги) постачальнику протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів, клієнт зобов`язаний повідомити про це Процесинг-центр в семиденний строк, шляхом відправки повідомлення на адресу електронної пошти, зазначену в п. 7.1. договору. Згідно з пунктом 9.3 Договору підписом на цьому договорі клієнт засвідчує необхідність здійснення ним оплати платежу при укладенні цього договору у повному розмірі, передбаченому Пакетом фінансування, в строк до моменту фактичного отримання клієнтом товару. Умовами Пакету фінансування визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору (пункти 3-4 договору). За умовами пакету фінансування: платіж при укладанні договору (від загальної суми платежів): становить 5000,00 грн; кількість місячних платежів (крім першого) 12; розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами 3014,76 грн, останній платіж 3014,80 грн; вид договору: прямий лізинг для послуг надання послуг з розстрочення платежів; перехід права власності до клієнта: виплата всіх зобов`язань за договором. Про відступлення права вимоги за договором відповідач повідомлений в письмовій формі, згідно пункту 8.1. договору. Згідно пункту 10.4.2 Договору клієнт зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати платежі, передбачені Пакетом фінансування та цим договором. Пунктом 12.1. Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим договором, правилами та чинним законодавством України. Відповідно до пункту 12.2 Договору, у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів клієнт сплачує на користь Процесинг-центра неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення (пункт 12.3 договору). Згідно пункту 13.1 Договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання клієнтом і діє протягом строку, визначеного періодом та кількістю періодичних платежів, якщо інше не вказано в пакеті фінансування, цей договір вважається автоматично пролонгованим на кожний наступний рік, якщо зобов`язання сторін за цим договором на кінець строку його дії не є погашеним. Згідно пункту 13.1 Договору, цей договір припиняє свою дію в момент повного і належного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Відповідно до Договору поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше™ № 60200194684 від 02.09.2021 року (далі Договір поруки), в забезпечення зобов`язань [PERSON] за договором №60200194684 від 02.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА» та [PERSON] було укладено Договір поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше ™ № 60200194684 від 02.09.2021 року, відповідно до умов якого [PERSON] прийняв на себе зобов`язання разом з [PERSON] нести солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання останнім своїх зобов`язань, що виникають за договором. Договір укладено в електронній формі, що підтверджується протоколом електронного підпису (а.с.16-17). За Договором поруки в системі ПлатиПізніше™ поручитель разом з клієнтом несе солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі клієнтом виконання своїх зобов`язань, що виникають за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ та усіма додатковими угодами до договору. Поручитель несе відповідальність у тому ж розмірі, що і клієнт включаючи сплату неустойки та інших штрафних санкцій, передбачених договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™. У випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором, клієнт та поручитель несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом трьох років. Відповідно до розрахунку суми заборгованості, станом на 15.02.2023 року, сума заборгованості за договором № 60200194684 від 02.09.2021 року, становить 31351,26 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару в сумі 20934,60 грн, сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень пунктів 12.2-12.3 Договору в сумі 10416,66 грн (а.с.13). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша, друга статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту статтей 76-80 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною сьомою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Згідно статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України). За змістом статтей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статтей 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Частинами першою, другою статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 Цивільного кодексу України). Абзац 2 частини другої статті 639 Цивільного кодексу України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, суд зазначає, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Відповідні висновки викладені у постановах Верховного Суду № 524/5556/19 від 12.01.2021 року, № 732/670/19 від 09.09.2020 року, № 404/502/18 від 23.03.2020 року, № 127/33824/19 від 07.10.2020 року, № 561/77/19 від 16.12.2020. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком. Згідно статті 553 Цивільного кодексу ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно статті 540 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. При цьому, відповідно до частини першої статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно частини першої статті 806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно пункту 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Згідно частини шостої статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 263 Цивільного процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені. Отже, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, відповідно до пункту 13.7 договору про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ № 60200194684 від 02.09.2021 року клієнт ознайомився з Правилами отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05.02.2008 року, зміст правил є зрозумілим для клієнта, і він погоджується їх дотримуватись та виконувати. Водночас, розділами 4 та 5 правил встановлений порядок надання товарів та порядок укладення договору за допомогою електронного підпису. Згідно з пунктами 4.12, 4.2 правил, клієнт подає заявку на отримання товарів (надання послуг) Процесинг-центру через постачальника, який є учасником системи ПлатиПізніше™. Заявка подається в довільній формі і обов`язково містить інформацію про клієнта, інформацію про постачальника, обраний Пакет фінансування, перелік товарів (їх комплектацію), послуг, а також інші дані на вимогу Процесинг-центра. Відповідно до пунктів 5.2, 5.3, 5.5, 5.7 - 5.9 Правил, сторони домовилися, що договір укладається в електронній формі на веб-платформі www.dogovor.paylate.com.ua. згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію». У разі прийняття позитивного рішення по заявці клієнта, Процесинг-центр інформує клієнта шляхом відправлення СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений в заявці та/або шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу, зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні товарів (послуг) у системі ПлатиПізиіше™ містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, клієнт заходить на веб-платформу www.dogovor.paylate.com.ua. Здійснивши авторизований вхід до своєї облікової сторінки на веб-сайті Процесинг-центра, клієнт проходить ідентифікацію своєї особи, обравши на свій розсуд канал ідентифікації за допомогою сервісу BankID. Після чого ознайомлюється з цими Правилами, та ставлячи відповідну відмітку, клієнт підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись положень цих Правил. Після ознайомлення з цими Правилами клієнт отримує доступ до договору в електронній формі. Даний договір є персоналізованим та містить усі істотні умови договору та персональні дані клієнта, з урахуванням цих Правил, Пакету фінансування та заявки клієнта. Клієнт підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма істотними умовами договору з моменту кліку по кнопці «ПІДПИСАТИ», яка розміщена в нижньому правому куті Договору. Таким чином, договір № 60200194684 від 02.09.2021 року, який підписаний відповідачем з використанням електронного підпису, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» становить собою домовленість двох або більше сторін, спрямовану на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. З урахуванням наведеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами вказаного договору. Як вказано у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) тлумачення ст. 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18), ст.204ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З урахуванням принципу тлумачення «favor contractus» (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.03.2021 у справі №607/11746/17 (провадження № 61-18730св20). Доказів визнання вказаного договору № 60200194684 від 02.09.2021, недійсним, нікчемності правочину, чи будь-яких заперечень з боку відповідача, зокрема, як споживача, з приводу неналежного виконання умов договору іншою стороною, матеріали справи також не містять. Отже, як встановлено судом, [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання за договором отримання товару на умовах лізингу. Крім того, відповідно до договору поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше™ №60200194684 від 02.09.2021 року, в забезпечення зобов`язань [PERSON] за договором №60200194684 від 02.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА» та [PERSON] було укладено договір поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше™ № 60200194684 від 02.09.2021, відповідно до якого поручитель та позичальник відповідають перед позичальником як солідарні боржники. Даний Договір поруки підписаний [PERSON] з використанням електронного підпису, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» становить собою домовленість двох або більше сторін, спрямовану на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. З урахуванням наведеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами вказаного договору. При цьому, згідно розрахунку заборгованості, станом на 15.02.2023 року, сума заборгованості за договором № 60200194684 від 02.09.2021 року, становить 31351,26 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару в сумі 20934,60 грн, сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень пунктів 12.2-12.3 Договору в сумі 10416,66 грн. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконують, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за договором №60200194684 від 02.09.2021 у розмірі 20934,60 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача неустойку в сумі 10416,66 грн. У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. В силу статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Пунктом 12.1. Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим договором, правилами та чинним законодавством України. Відповідно до пункту 12.2 договору, у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів клієнт сплачує на користь Процесинг-центра неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення (пункт 12.3 договору). У відповідності до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022, доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 18 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Водночас, в договорі не вказано, який саме різновид неустойки: штраф або пеню - грошової суми, яку боржник має сплатити кредитору за порушення зобов`язань, тобто суд вважає, що сторонами не досягнуто згоди щодо розміру та порядку застосування відповідальності за неналежне виконання (невиконання) кредитного договору. Відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості за неустойкою в сумі 10416,66 грн, не можуть бути задоволені. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі по 896,11 грн з кожного виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 20934,60 грн, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1792,22 грн (20934,60 грн х 100 % : 31351,26 грн х 2422,40 грн.).

Outcome: partial