Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя посилаючись на те, що з 30 серпня 2014 року сторони перебували в шлюбі, який розірвано. В період перебування в шлюбі сторони придбали за договором купівлі-продажу квартиру за адресою [ADDRESS] загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 45,4 кв.м., яка зареєстрована на ім`я [PERSON] . Після розірвання шлюбу сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу даної квартири. Майно придбане в період шлюбу та належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому позивач [PERSON] просить суд здійснити поділ квартири за адресою: [ADDRESS] , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13 червня 2025 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від відповідача та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи у відсутність відповідача та представника. Суду надано відзив, де відповідач підтверджує факт придбання спірної квартири в період шлюбу, просив задовольнити позовні вимоги в частині поділу спільного майна подружжя та визнати за ним право власності на частину даної квартири. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом\~\~установлено,\~\~що 30 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гадяцького районного управління юстиції у Полтавській області між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 194. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 травня 2022 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішення набрало законної сили. У\~\~період\~\~шлюбу\~\~сторонами придбано спірне майно квартиру за адресою [ADDRESS] , загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 45,4 кв.м., на підставі Договору купівлі-продажу від 18.03.2020 року, що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітохою Ю.М. за реєстровим № 1399. Право власності зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до п.3.4. Договору купівлі-продажу встановлено, що цей правочин вчиняється за згодою дружини Покупця, [PERSON] , [INFO] , що міститься в заяві, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Полтавського МНО Цвітохою Ю.М., 18.03.2020 року за реєстровим № 1399. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Зі змісту пунктів 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Оскільки нерухоме майно, а саме квартира за адресою: [ADDRESS] , набуте сторонами за час шлюбу, тому воно є спільною сумісною власністю подружжя. На даний час добровільно питання щодо розподілу квартири сторонами не вирішено. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є в спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено в статті 69 СК України. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Нормами ст. 71 СК України встановлено, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Із урахуванням викладеного, враховуючи, що спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому підлягає поділу. Відповідачем у відзиві визнані дані обставини. Враховуючи викладене вище, оскільки квартира, яка є предметом спору в даній справі, придбана в період шлюбу та належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а тому за ними слід визнати право власності на дану квартиру по 1/2 частці за кожним. Згідно ч. 1\~\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 5721 гривень.

Outcome: approved