Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Представник позивача Бачинський О.М. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за договором позики №3566943 від 10.10.2020 року в розмірі 19028,42 грн.; судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 10.10.2020 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», та [PERSON] укладено Договір позики №3566943. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 7300,00 грн., на поточний/картковий рахунок [NUMBER] вказаний Відповідачем при оформленні Договору позики. На умовах Договору позики Позикодавець надав Відповідачу грошові кошти (позику) у гривні на умовах передбачених Договором позики у розмірі 7300,00 грн., а Відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 12.12.2020 року, процентна ставка у день становить 1,6%, розмір процентів на прострочену Позику у день становить 2,70%. Позикодавець свої зобов`язання за Договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договором позики. 01.04.2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» уклали Договір факторингу №016-010421 від 01.04.2021 року, яке в свою чергу відступило Право вимоги на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» на підставі договору факторингу №20231130/1 від 30.11.2023 р. Згідно Договору факторингу №20231130/1 від 30.11.2023 року, та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до [PERSON] (порядковий номер 73 згідно реєстру прав вимоги №20231130/1). У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за Договором позики, станом на 25.06.2025 року заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 19028,42 грн., а саме: залишок заборгованості за тілом 7300,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування 8846,68 грн.; 3% річних згідно ч.2 ст.625 ЦК України (3% річних) 581,21 грн. (період нарахування 13.12.2020 - 23.02.2022); інфляційне збільшення 2300,53 грн. (період нарахування 13.12.2020 - 23.02.2022). Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак звертаючись до суду з позовом, в позовній заяві просить розглянути справу без участі уповноваженого представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялась про розгляд справи, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді від 31.07.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. З договору позики №3566943 від 10.10.2020, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , вбачається, що Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти, без забезпечення, на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику та сплачувати проценти Позикодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах, тобто Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (Проценти) від суми Позики протягом Строку Позики згідно Графіку платежів, або достроково. Сума позики 7300,00 грн.; строк позики 64 дні; процентна ставка 1,6% в день (фіксована); знижена процентна ставка 0,72%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 173,18%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,7% в день; орієнтовна загальна вартість позики 9616,64 грн. Згідно довідки від 12.06.2025 року Вих. №КД-000033671/ТНПП, виданої ТОВ «Фінансова Компанія «Фінекспрес», компанія підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 31.10.2020 року, номер платежу 4378d895-46d4-4b5e-b209-57ec7fl5c7cc, сума 7300,00 грн., отримувач [PERSON] - ЕПЗ номер [NUMBER] . Відповідно до довідки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з якою укладено договір позики №3566943 від 10.10.2020 року ідентифікована ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». З договору факторингу №016-010421 від 01.04.2021, укладеного між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вбачається, що Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та сплатити Клієнту Ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб. З витягу з реєстру прав вимог №016-010421 від 30.04.2021 року вбачається, що сума заборгованості [PERSON] (№396) за договором №3566943 від 10.10.2020 року становить 16146,68 грн., з яких: 7300,00 грн. залишок заборгованості за тілом, 8846,68 грн. залишок заборгованості по процентам за користуванням. З договору факторингу №20231130/1 від 30.11.2023, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» та ТОВ «Сіроко Фінанс» вбачається, що Фактор передає грошові кошти (Розмір фінансування) в розпорядження Клієнта за плату у передбачений договором спосіб, а Клієнт відступає Фактору належні йому Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. З витягу з реєстру прав вимог №20231130/1, сформованого 25.06.2025 року, вбачається, що сума заборгованості [PERSON] (№73) за договором № 3566943 від 10.10.2020 року становить 16146,68 грн., з яких: 7300,00 грн. залишок заборгованості за тілом, 8846,68 грн. залишок заборгованості по процентам за користуванням. З розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» вбачається, що заборгованість боржника [PERSON] за договором №3566943 від 10.10.2020 року, станом на 25.06.2025, складає 19028,42 грн., що складається із: залишку заборгованості за тілом 7300,00 грн., залишку заборгованості по процентам за користування 8846,68 грн., 3% річних 581,21 грн., інфляційне збільшення 2300,53 грн. За змістом ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч.1 ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст.10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч.3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі абз.2 ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено, що 10.10.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики №3566943, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора (електронного підпису), за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кредит у розмірі 7300,00 грн. строком на 64 дні, за яким нараховується процентна ставка 1,6% в день (фіксована); знижена процентна ставка 0,72%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 173,18%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,7% в день; орієнтовна загальна вартість позики 9616,64 грн. Судом також встановлено, що 01.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу №016-010421, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» право грошової вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру прав вимог №016-010421 від 30.04.2021 року, де вказано, що заборгованість відповідача становить 16146,68 грн., з яких: 7300,00 грн. залишок заборгованості за тілом, 8846,68 грн. залишок заборгованості по процентам за користуванням. Крім того, судом встановлено, що 30.11.2023 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу №20231130/1, відповідно до умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» право грошової вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру прав вимог №20231130/1, сформованим, де вказано, що заборгованість відповідача становить 16146,68 грн., з яких: 7300,00 грн. залишок заборгованості за тілом, 8846,68 грн. залишок заборгованості по процентам за користуванням. Відповідно до детального розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», заборгованість відповідача станом на 25.06.2025 року, складає 19028,42 грн., що складається із: залишку заборгованості за тілом 7300,00 грн., залишку заборгованості по процентам за користування 8846,68 грн., 3% річних 581,21 грн., інфляційне збільшення 2300,53 грн. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Як вбачається з матеріалів справи, спірні договори містять основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. У нижньому рядку кожного кредитного договору наявний рядок «електронний підпис». За вказаних обставин, суд вважає, що договір позики №3566943 від 10.10.2020 року укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином права вимоги за даними кредитним договором, який укладений [PERSON] з первісним кредитором, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф». Судом встановлено, що відповідач належно не виконував зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитами, доказів погашення заборгованості як первинному, так і новому кредитору матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Таким чином, враховуючи наведене суд дійшов висновку що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №3566943 від 10.10.2020 року підлягають до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 19028,42 грн., з яких: залишок заборгованості за тілом 7300,00 грн., залишок заборгованості по процентам за користування 8846,68 грн., 3% річних 581,21 грн., інфляційне збільшення 2300,53 грн. Згідно зі ст.141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. У зв`язку з наведеним, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн., сплата якого підтверджена платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №1482 від 26.06.2025 року. Разом з тим, ч.4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують здійснення відповідних витрат позивачем на правову допомогу адвокату. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору про надання правової допомоги №20250623-15Ш від 23.06.2025 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським Остапом Михайловичем, копію розрахунку суми судових витрат у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», копію ордера на надання правничої допомоги серії ВС №1269270. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт (постанова ВС від 13.03.2025 по справі №275/150/22). Таким чином, суд вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved