Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Українські фінансові операції (далі ТОВ Українські фінансові операції) звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого посилались на те, що 18 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Лінеура Україна (далі ТОВ Лінеура Україна) та відповідачем укладено кредитний договір № 4481840 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту - 24 000 грн. Згідно п.1.3 договору строк кредиту 350 днів з 18 березня 2024 року по 03 березня 2025 року, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів, на пільговий період строком 25 днів з позичальником погоджено ставку 2,5 % в день, повна ставка кредитування 2,5% у день. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківських рахунок за реквізитами платіжного засобу (платіжної картки № [NUMBER] ), яку відповідачем вказано особисто під час укладення договору. Відповідно до умов договору ТОВ Лінеура Україна зобов`язання перед відповідачем виконало та надало останньому кредит у сумі 2400 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на банківську картку. 25 листопада 2024 року між ТОВ Лінеура Україна та позивачем укладено договір факторингу № 25/11/24, відповідно до умов якого ТОВ Лінеура Україна відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, у тому числі до відповідача за договором № 4481840 у загальному розмірі 36357,74 грн, з яких: 5099,98 грн. - заборгованість з тіла кредиту, 28557,76 грн. - заборгованість за процентами нарахованих первинним кредитором, 12367,4515 грн. - відсотки нараховані позивачем за 97 прострочених днів кредиту за ставкою 2,5%, яку просять стягнути в судовому порядку. А також, просили в порядку ч.10, 11 ст.265 ЦПК України нарахувати інфляційні втрати і 3 % річних з дати набрання рішення суду законної сили і до моменту виконання рішення в частині задоволення суми заборгованості і стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000 грн. Ухвалою суду від 08 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення повістки про виклик до суду на зареєстроване місце проживання, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі на адресу суду не надходило. Відзиву надано не було. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у позовній заяві, суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 18 березня 2024 року між ТОВ Лінеура Україна та відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4481840, який підписано електронним підписом відповідача (а.с.107-116). Відповідно до умов договору, на умовах встановлених договором товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту складає 2400 грн. (пункт 1.2). Строк кредитування 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього договору. Згідно п.1.4, 1.4.1 договору, тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 договору; денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки = 2,5 %. Відповідно до п.3.1 договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". В пункті 3.2 договору вказано, що до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в Графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. Згідно з п.3.4 договору, розмір процентної ставки, встановлений в п.1.4 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. Відповідно до п.2.1 договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки № [NUMBER] ). В пункті 2.2 договору вказано, що сума кредиту (його частина) Товариство перераховує протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 18 березня 2024 року або 19 березня 2024 року. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом за стандартною ставкою 33839,05 % річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом за стандартною процентною ставкою 23400 грн. (п.1.5-1.6 договору). Також, відповідачем погоджено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 4481840 від 18 березня 2024 року, якою визначено: дату видачі кредиту/дату платежу, чисту суму кредиту/суму платежу за розрахунковий період, проценти за користування кредитом, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту (а.с.117 зворот). 18 березня 2024 року відовідачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором був підписаний паспорт споживчого кредиту, у якому вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту кредит, сума / ліміт кредиту 2400 грн., строк кредитування 350 днів, мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби, спосіб та строк надання кредиту у безготівковій формі шляхом перерахування кредитодавцем коштів кредиту на банківський рахунок за реквізитами платіжного засобу (платіжної картки), зазначеної споживачем не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: стандартна процентна ставка (відсотків річних) 912,50 % річних (2,50 % в день), загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 21000 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом (в тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 23400 грн., реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою, відсотків річних 133839,05 % ; порядок повернення кредиту, додаткову інформацію тощо (а.с.104-105). Крім того, 28 березня 2024 року між ТОВ Лінеура Україна та відповідачем укладено додатковий договір до договору № 4481840 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18 березня 2024 року (а.с.98-99). Відповідно до умов договору, сторони за взаємною згодою домовились, що згідно з умовами цього додаткового договору, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту, яка надається згідно з цим додатковим договором складає 3000 грн. Згідно п.1.3, внесено зміни у п.1.2 договору та викладено його у наступній редакції: на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту складає 5400 грн. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів (пункт 1.2). Сума кредиту на дату укладення цього додаткового договору, з урахуванням платежів, здійснених клієнтом за договором складає 5400 грн. Строк кредитування та періодичність сплати процентів залишається незмінними, відповідно до п.1.3 договору. За користування кредитом нараховуються проценти на умовах, встановлених п.1.4 договору (п.1.4-1.6 договору). Сторони погодили, що в зв`язку зі зміною суми кредиту відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 цього додаткового договору здійснюється коригування зобов`язань клієнта за договором, про що складається новий Графік платежів за договором (Додаток № 1), що є невід`ємним додатком до даного додаткового договору. Оновлений графік відображає актуальний стан розрахунків/платежів/заборгованості за договором на дату укладення даного Додаткового договору. Новий Графік платежів товариство розміщує в особистому кабінеті та/або направляє на електронну адресу клієнта, що вказана в договору або цьому додатковому договору, або окремо повідомлена клієнтом товариству в порядку, передбаченому договором (п.1.11-1.12 договору). Згідно п.2.1 договору, товариство протягом двох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього додаткового договору надає кредит (додаткову суму) у безготівковій формі шляхом перерахування коштів додаткової суми кредиту за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Сторонами погоджено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4481840 від 18 березня 2024 року в редакції Додаткової угоди № 4481840-Т1 від 28 березня 2024 року, у якій вказано: дату видачі кредиту/дату платежу, чисту суму кредиту/суму платежу за розрахунковий період, суму кредиту за договором/погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту (а.с.100). Згідно довідки ТОВ Пейтек Вих. № 20241219-335 від 19 грудня 2024 року, між ТОВ Пейтек та ТОВ Лінеура Україна укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 03 січня 2024 року і відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 18 березня 2024 року о 14.25 годині у сумі 2400 грн. на картку № [NUMBER] (а.с.59). Згідно довідки ТОВ Універсальні платіжні рішення ТОВ УПР Вих. № 1-1912 від 19 грудня 2024 року, ТОВ Універсальні платіжні рішення надає послуги з переказу коштів в національні валюті без відкриття рахунків та операція з перерахування коштів на банківську картку є успішною та кошти по ній відправлено за відповідним призначенням: 28 березня 2024 року о 15.28 годині на суму 3000 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакйії в системі iPay.ua 364052926 (а.с.63). 25 листопада 2024 року між\~ТОВ Українські\~фінансові операції\~та ТОВ\~Лінеура Україна\~укладено договір\~факторингу №\~25/11/2024,\~у відповідності\~до умов\~якого ТОВ Українські\~фінансові операції\~зобов`язується передати\~грошові кошти\~у розпорядження\~ТОВ Лінеура\~Україна (ціна\~продажу)\~за плату,\~ТОВ Лінеура\~Україна відступити ТОВ Українські фінансові операції право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процетною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ Лінеура Україна (а.с.76-80). Згідно платіжних інструкцій, ТОВ Українські фінансові операції було сплачено на користь ТОВ Лінеура Україна грошові кошти за договором факторингу № 25/11.2024 від 25 листопада 2024 року (а.с.19-20). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників, що є Додатком № 1 до договору факторингу № 25/11/2024 від 25 листопада 2024 року, ТОВ Українські фінансові операціїнабуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 4481840 у сумі (а.с.132). Положеннями частини 1\~статті 6 ЦК України\~визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. За змістом п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ч.1\~ст.626 ЦК України\~підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України\~визначено: договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Банк зобов`язання за договором виконав, а відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань. За правилами\~ст.55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. У відповідності зі\~ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513\~ЦК України\~слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1\~ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст.510 ЦК України). Згідно з нормою\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із\~ст.631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання». Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). За змістом частини 1\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1\~ст.530 ЦК України). У відповідності до вимог ч.2 ст.1054\~та ч.2 ст.1050 ЦК України\~у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. У постановіВеликої ПалатиВерховного Судувід 14листопада 2018року усправі №2-1383/2010(провадження№14-308цс18)\~зазначено, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. Окрім того, відповідач жодним чином не оспорював укладання кредитних договорів, так і відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем. В ухвалі\~Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. Відповідно до положень статей\~1077,\~1078 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з\~статтею 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою\~статті 1082 ЦК України\~встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням\~статті 124 Конституції України. Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Договори, укладені між відповідачем та первісними кредиторами, договори факторингу укладені між первісними кредиторами та позивачем у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень\~статті 204 ЦК України\~діє презумпція правомірності вказаних правочинів Позичальник не виконує умови кредитних договорів ні первісним кредиторам, ні новому кредитору, а отже посилання сторони відповідача в цій частині є безпідставними. При дослідженні правочинів наданих стороною позивача, судом з`ясовано, що всі вони підписані, є належними та допустимими. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей\~12,\~81 ЦПК України\~є його процесуальним обов`язком. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язаннямє правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші),а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Строк кредиту 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (пункт 1.3). Згідно Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що є Додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4481840 від 18 березня 2024 року, остання дата платежу 03 березня 2025 року. Так, з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 4481840 від 18 березня 2024 року вбачається, що у відповідача за період з 18 березня 2024 року по 25 листопада 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 36357,74 грн., з яких: 55099,98 грн. заборгованість з тіла кредиту, 28557,76 грн. заборгованість за процентами, 2700 грн. штрафні санкції. Крім того, ТОВ Українські фінансові операції, як новим кредитором за період з 26 листопада 2024 року по 02 березня 2025 року нараховані відсотки за несвоєчасне погашення відповідачем кредиту у розмірі 12367,50 грн. (за 97 календарних днів, відсоткова ставка стандартна та становить 2,50 %) (а.с.37-38). Оскільки ТОВ Українські фінансові операції правомірно набуло право вимоги за кредитним договором № 4481840 від 18 березня 2024 року, строк дії якого визначено до 03 березня 2025 року, при цьому відповідач належно не виконував свої зобов`язання за вказаним договором, отже заборгованість за відсотками\~у розмірі 12367,50 грн., яка нарахована позивачем, як новим кредитором, в межах строку дії кредитного договору в період з 26 листопада 2024 року по 02 березня 2025 року за неналежне виконання відповідачем умов договору є доведеною та підлягає стягненню з відповідача на користь\~позивача. Вирішуючи позовні вимоги про застосування положень ч.ч.10, 11\~ст.265 ЦПК України\~та зобов`язання органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до\~статті 625 ЦК України,\~суд зазначає наступне. Відповідно до ч.10\~ст.265 ЦПК України\~суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. В свою чергу, згідно ч.11 ст.265 ЦПК України\~остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) зазначено, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої\~статті 238 ГПК України\~(частин десятої, одинадцятої\~статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. Також, що відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 25 грудня 2022 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч.ч.10, 11\~ст.265 ЦПК України\~інфляційних втрат та 3 % річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3 % річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Приписами п.1 ч.3 ст.133 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 2-6 ст.137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми,що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката,необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: договір № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01 серпня 2024 року, укладеного між позивачем та адвокатом Дідух Є.О.; заявку № 4481840 на виконання доручення до договору № 01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року, з якої вбачається, що адвокат дідух Є.О. зобов`язується за дорученням позивача надати послуги професійної правничої допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4481840 від 18 березня 2024 року, укладеним з відповідачем; рахунок на оплату № 4481840-2025 від 20 липня 2025 року, за яким адвокатом Дідух Є.О. надано позивачу послуги: зустріч адвоката та клієнта для надання перинної консультації та роз`яснення з правових питань у рамках цивільного судочинства 0,5 год. 440 грн., дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи 1 год. 840 грн., аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства 0,5 год. 440 грн., підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом 1 год. 840 грн., письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів 1 год. 840 грн., проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових, складення, оформлення та направлення адвокатських запитів 1 год. 840 грн., складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором 2 год. 1640 грн., складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) - додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об?єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші - 1 год. 840 грн., складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо 2 год. 1640 грн., представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства, в тому числі участь у судових засіданнях 2 год. 1640 грн., всього на суму 10\~000 грн.; акт № 4481840 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року, де вказані вид виконаних робіт, кількість годин та вартість послуг адвоката на загальну суму 10\~000 грн. (а.с.65-66, 88-90). Проте суд не може погодитись із наведеним актом в повному обсязі, оскільки вказана справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а отже відшкодування витрат, пов`язаних з участю адвоката у судових засідання у розмірі 1640 грн. є необґрунтованими. Вивчивши вказані докази, враховуючи, що відповідачем до суду не подавалось відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат,суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 8360 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн., які було сплачено позивачем із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, оскільки позов було подано до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЕСІТС Електронний суд, а всього судові витрати на загальну суму 10782,40 грн. (8360 грн. + 2422,40 грн.).

Outcome: partial