Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Позивач ОСББ "Кияни" звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків з утримання будинку та прибудинкової території та житлово-комунальні послуги. Позов обґрунтовано тим, що відповідачка є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 44,4 кв.м., де в будинку 15.08.2001 створено ОСББ «Кияни». 01.04.2021 року були проведені загальні збори ОСББ «Кияни», на яких було затверджено кошторис, згідно з яким щомісячні обов`язкові внески для здійснення витрат на утримання будинку для власників житлових приміщень встановлено у розмірі 7,05 грн. за 1 кв.м. П. 5.2 Статуту визначені обов`язки співвласників будинку, зокрема: - виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; - своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; - сплачувати належні штрафи та пеню. У відповідності до п. 7.2. Статуту, платежі на поточні витрати вносяться співвласниками у порядку та в строки, що визначаються загальними зборами (зборами представників) співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Крім того обов`язок власника майна зі сплати внесків на утримання будинків передбачено й іншими нормативно-правовими актами, зокрема Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, ст. 322 ЦК України та ст. 162 ЖК УРСР. Для забезпечення утримання будинку, між ОСББ «Кияни» та виконавцями послуг укладено відповідні договори. Відповідачка не сплачувала внески на утримання будинку, споруд та прибудинкової території, у зв`язку з чим у неї перед позивачем утворилась заборгованість за період з 01.12.2021 року по 30.11.2024 року у розмірі 44 176,58 грн. Крім того, просить суд стягнути з відповідачки 3% річних у розмірі 3 979,52 грн. та інфляційні втрати у розмірі 21 117,53 грн., у зв`язку з невчасним виконанням зобов`язань з оплати внесків, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 1-111). Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позову з додатками надсилалась на адресу відповідачки за місцем її реєстрації, проте конверт з вкладенням повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачка не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не надходило. Суд, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, дійшов до наступного висновку. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кияни» є юридичною особою, яка створена 15.08.2001 року та зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, код ЄДРПОУ 26060040. Основним видом діяльності ОСББ «Кияни» є 81.10 - комплексне обслуговування об`єктів (а.с. 6-12). У своїй діяльності ОСББ керується Статутом та Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-III, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання обслуговувати та проводити поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території, надавати інші послуги, а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги у строки та на умовах, передбачених законом. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирного будинку. Як встановлено п. 4.1. Статуту ОСББ «Кияни», співвласниками об`єднання є фізичні та юридичні особи, які є власниками квартир або нежитлових приміщень у житловому будинку. Відповідно до ст. 20 Закону, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Статтею 10 Закону передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Протоколом загальних зборів співвласників ОСББ «Кияни» №1 від 01.04.2021 року, питанням № 2 порядку денного затверджено проект кошторису на 2021 рік з урахуванням зміни внеску на обслуговування будинку та споруд і прибудинкових територій з 01.05.2021 року у розмірі 7,05 грн/кв.м. (а.с. 28-34, 35-37). Відповідно до ч. 3 ст. 17 вищезазначеного закону ОСББ вправі вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтних фондів. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплати рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку (ч. 8 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Власники несуть відповідальність, відповідно до ч. 9 ст. 22 вказаного Закону, за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Отже, враховуючи положення статей 317, 322, 360 ЦК України власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 2 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц). [PERSON] є власницею квартири за адресою [ADDRESS] , загальна площа якої становить 44,4 кв.м., що підтверджується відповіддю з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За приписами статей 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, перевіреного судом, відповідачкою з 01.12.2021 не сплачувались внески на утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим станом на 30.11.2024 вона має заборгованість перед позивачем у розмірі 44 176,58 грн. У Постанові Верховного Суду від 14.07.2020 року у справі №466/8748/16-ц, а раніше у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі №3-945гс15, зроблено правовий висновок про те, що особа, яка є співвласником будинку, у якому створено ОСББ, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачкою жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку не надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за нарахованими внесками на утримання будинку, споруд та прибудинкової території у розмірі 44 176,58 грн є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано розрахунок суми інфляційних втрат та 3% річних, відповідно до якого сума інфляційних втрат становить 21 117,53 грн, а 3% річних - 3 979,52 грн. Суд вбачає вказаних розрахунок обґрунтованим, а суму інфляційних втрат у розмірі 21 117,53 грн. та 3% річних у розмірі 3 979,52 грн. такими, що підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 3 028,00 грн судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу. Позивач разом з позовною заявою надав суду докази судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правової (правничої) допомоги від 24.10.2024 року (а.с. 106-108), акт приймання-передачі наданих послуг від 26.12.2024 року на суму 8 050,00 грн. (а.с. 109), платіжна інструкція № 1610 від 27.12.2025 на суму 8 050,00 грн. (а.с. 110). Таким чином, позивачем доведено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 050,00 грн. В питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19. Від відповідачки не надходило заяв про не співмірність витрат на професійну правничу допомогу, які заявлені позивачем, а тому підстав для їх зменшення суд не вбачає. З огляду на викладене, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 8 050,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved