Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача 1. 09.07.2024 представник позивача адвокат Бернацький П.В. в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Мостиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про виключення з актового запису про народження дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , його даних як батька. Крім того, просив стягнути з відповідачки понесені судові витрати. 2. В обгрунтування позовної заяви посилається на те, що 14 лютого 1998 року уклав шлюб із відповідачкою, який був розірваний на підставі рішення Мостиського районного суду Львівської області №2-210/2008 від 29.05.2008. 3. Під час перебування у шлюбі з відповідачкою, у неї народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини записаний позивач [PERSON] . Після розірвання шлюбу у відповідачки народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини також записаний позивач. Вказує, що [PERSON] та [PERSON] не його рідними дітьми, відповідно він не є їхнім біологічним батьком. 4. Зазначає, що 28 квітня 2001 року зареєстрував шлюб із [PERSON] . Шлюб був зареєстрований Виконавчим комітетом Розлуцької сільської ради Турківського району Львівської області, актовий запис №2. З часу реєстрації шлюбу постійно проживав разом із дружиною [PERSON] і не підтримував ніяких подружніх відносин із відповідачкою. Документів на реєстрацію його батьком вказаних дітей не подавав, заяви особисто не писав. 5. Стверджує, що йому не відомо з яких підстав він записаний батьком дітей, тому просить про виключення з актового запису про народження дітей його даних як батька. 6. Відповідач відзиву на позов не надала. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи 7. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. 8. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд констатує, що крім направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки, повідомлення про її виклик в судове засідання здійснювався шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Мостиського районного суду Львівської області (http://court.gov.ua/). Слід зазначити, що жодних клопотань, заяв та відзиву від відповідачки до суду не надходило. 9. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому учасників справи неявка не перешкоджає розгляду справи без їх участі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі 10. Ухвалою суду від 16.07.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 11. Ухвалою суду від 29.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 12. Ухвалою суду від 03.10.2024 призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу та провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 13. 31.12.2024 з Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на адресу суду надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи,у зв`язку із чим, ухвалою суду від 23.01.2025 провадження у вказаній цивільній справі відновлено та призначено підготовче судове засідання. 14. Ухвалою суду від 23.05.2025 за клопотанням позивача призначено повторно у справі судову молекулярно-генетичну експертизу та провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 15. 03.07.2025 з Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на адресу суду надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи,у зв`язку із чим, провадження у вказаній цивільній справі відновлено та призначено підготовче судове засідання. 16. Такі дії відповідачки суд розцінює як ухилення від проведення експертизи і вважає можливим розглядати справу на підставі наявних даних. 17. Ухвалою суду від 26.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 18. Оскільки, відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явилася, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. 19. Судом, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини встановлені Судом 20. Сторони спору перебували у шлюбі з 14 лютого 1998 року, який був розірваний на підставі рішення Мостиського районного суду Львівської області №2-210/2008 від 29.05.2008 згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 8) 21. Крім того, встановлено, що відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 9) 28 квітня 2001 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] . Реєстрація шлюбу була здійснена виконавчим комітетом Розлуцької сільської ради Турківського району Львівської області, актовий запис №2. 22. Згідно з копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого повторно 01.03.2024, серії [NUMBER] за актовим записом № 52 від 14 вересня 2006 року, зробленого виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, у графі «батько» зазначений позивач [PERSON] (а.с.6). 23. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого повторно 01.03.2024, серії [NUMBER] за актовим записом № 64 від 01 жовтня 2008 року, зробленого виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, у графі «батько» зазначений позивач [PERSON] (а.с.7). 24. Позивач вказав, що не знав про реєстрацію його батьком дітей, документів на реєстрацію його батьком вказаних дітей не подавав, заяви особисто не писав. Дані обставини і стали підставою для звернення до суду із відповідною позовною заявою. 25. Ухвалою суду від 03.10.2024 згідно клопотання позивача, призначена у справі судову молекулярно-генетичну експертизу та провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 31.12.2024 з Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на адресу суду надійшло повідомлення експерта 23.12.2024 про неможливість проведення експертизи,у зв`язку із чим, ухвалою суду від 23.01.2025 провадження у вказаній цивільній справі відновлено та призначено підготовче судове засідання. У повідомленні про неможливість проведення експертизи, судовий експерт В.О. Курята зазначає, що 16.12.2024 до Львівського НДЕКЦ МВС, у визначений в клопотанні день, прибув [PERSON] , [INFO] (пред`явив паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 26.07.2001 року), а [PERSON] разом з дітьми [PERSON] і [PERSON] не прибули, що унеможливило проведення молекулярно-генетичної експертизи. 26. Ухвалою суду від 23.05.2025 за клопотанням позивача призначено повторно у справі судову молекулярно-генетичну експертизу та провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 15.08.2025 з Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на адресу суду надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи,у зв`язку із чим, ухвалою суду провадження у вказаній цивільній справі відновлено та призначено підготовче судове засідання. У повідомленні про неможливість проведення експертизи, судовий експерт В.О. Курята зазначає, що 08.08.2025 до Львівського НДЕКЦ МВС, у визначений в клопотанні день, прибув [PERSON] , [INFO] (пред`явив паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 26.07.2001 року), а [PERSON] разом з дітьми [PERSON] і [PERSON] не прибули, що унеможливило проведення молекулярно-генетичної експертизи. 27. Згідно ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. 28. Такі дії відповідачки суд розцінює як ухилення від проведення експертизи і вважає можливим розглядати справу на підставі наявних даних. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. V. Застосоване Судом законодавство та мотивована оцінка суду 29. Відповідно до статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці . 30. Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених у розділу III Сімейного кодексу України, у тому числі прав і обов`язків щодо утримання дитини, виховання та розвитку дитини, спілкування з нею та її захисту. За загальним змістом Сімейного кодексу України, батьківські обов`язки у особи відносно дитини виникають з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акту про визнання особи батьком. При цьому такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. 31. Відповідно до статті 5 СК України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. 32. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя (частина перша статті 122 СК України). 33. Відповідно до ч.1 ст.122 Сімейного Кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. 34. Разом з тим, згідно із ч.ч.1, 2 ст.136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст.122, 124, 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. За змістом зазначеної норми сімейного права, при оспорюванні батьківства вирішальним є встановлення кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини і дитиною. 35. Згідно із ст.136 Сімейного Кодексу України, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття, до вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Дана правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 19.10.2022 року №686/3582/16-ц (Касаційний цивільний суд). 36. Відповідно до п.1.1. постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини. 37. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Простіше кажучи, позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. 38. Відповідно до положень статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Порядок призначення судової експертизи у науково-дослідних судово-експертних установах Міністерства юстиції України, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», Цивільним процесуальним кодексом, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи. 39. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації N 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). 40. Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 41. Відповідно до статті 110 Цивільного процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно до частини четвертої, пунктів 3-5 частини п`ятої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. 42. У частині першій статті 44 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до частини першої статті 109 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. 43. Аналізуючи зазначену норму процесуального закону, можна дійти висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Вказана правова позиція знайшла своє відображення в Постанові Верховного Суду (Касаційний цивільний суд) від 24.11.2021 року №761/27802/19. 44. В роз`ясненнях, викладених у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», вказано на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз. Судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. У рішенні ЄСПЛ у справі «Дульський проти України» зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. VI. Висновки Суду 45. Як вже зазначалось, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (імунологічної, судово-генетичної) експертизи. 46. Доведення обставини, чи є позивач біологічним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що оспорюється позивачем у цій справі, має істотне значення для її вирішення, зазначений факт може бути встановлено чи спростовано, зокрема шляхом отримання результатів молекулярно-генетичної експертизи. 47. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання/оспорювання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення/спростування батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. 48. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 103 Цивільного процесуального кодексу України, суд призначає експертизи у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. 49. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 03.10.2024 згідно клопотання позивача, призначена у справі судову молекулярно-генетичну експертизу та провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 31.12.2024 з Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на адресу суду надійшло повідомлення експерта 23.12.2024 про неможливість проведення експертизи,у зв`язку із чим, ухвалою суду від 23.01.2025 провадження у вказаній цивільній справі відновлено та призначено підготовче судове засідання. У повідомленні про неможливість проведення експертизи, судовий експерт В.О. Курята зазначає, що 16.12.2024 до Львівського НДЕКЦ МВС, у визначений в клопотанні день, прибув [PERSON] , [INFO] (пред`явив паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 26.07.2001 року), а [PERSON] разом з дітьми [PERSON] і [PERSON] не прибули, що унеможливило проведення молекулярно-генетичної експертизи. 50. Ухвалою суду від 23.05.2025 за клопотанням позивача призначено повторно у справі судову молекулярно-генетичну експертизу та провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 15.08.2025 з Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на адресу суду надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи,у зв`язку із чим, ухвалою суду провадження у вказаній цивільній справі відновлено та призначено підготовче судове засідання. У повідомленні про неможливість проведення експертизи, судовий експерт В.О. Курята зазначає, що 08.08.2025 до Львівського НДЕКЦ МВС, у визначений в клопотанні день, прибув [PERSON] , [INFO] (пред`явив паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 26.07.2001 року), а [PERSON] разом з дітьми [PERSON] і [PERSON] не прибули, що унеможливило проведення молекулярно-генетичної експертизи. Суд додатково звертає увагу, що відповідачка була повідомлена належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання. 51. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦК України). Постановою Верховного Суду від 24.11.2021 року №761/27802/19 визначено, що матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати. Призначений судом експерт не має права спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання, крім випадків вчинення інших дій, безпосередньо пов`язаних із проведенням експертизи. Між тим, відповідачка (належним чином повідомлена) разом із дітьми не з`явилася для забору біологічних зразків для проведення судово-медичної генетичної експертизи (експертизи ДНК). 52. Пленум Верховного Суду України в п.11 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Отже, предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. 53. При ухваленні рішення суд констатує, що позивач доклав можливих зусиль для доведення відсутності кровного споріднення між ним та [PERSON] та [PERSON] , батьківство яких він оспорює, батьком яких він записаний згідно актового запису. Позивач з`явився на виклик експерта для відібрання зразків крові для проведення судової генетичної ідентифікації, однак відповідачка неодноразово не з`явилася на проходження експертизи, яка могла б із значним ступенем вірогідності підтвердити чи спростувати наявність кровного споріднення між позивачем та дітьми. 54. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про ухвалення рішення на підставі ст. 109 ЦПК України, відповідно до вимог якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. 55. Враховуючи зазначене, суд вважає за доцільне застосувати ч.1 ст.109 ЦПК України, а саме - визнати факт того, що позивач не є батьком [PERSON] , [INFO] . Доказів на спростування доводів позивача щодо визнання його батьківства стосовно дитини, відповідачка не надала. Щодо позовної вимоги про виключення відомостей про батька позивача [PERSON] із актового запису № 52 про народження [PERSON] , [INFO] , слід зазначити наступне. 56. Згідно із ст.136 Сімейного Кодексу України, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття, до вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Дана правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 19.10.2022 року №686/3582/16-ц (Касаційний цивільний суд). 57. Враховуючи те, що позивач просить про виключення відомостей про нього як батька [PERSON] , [INFO] , яка на момент звернення позивача до суду 09.07.2024 є повнолітньою, тому в цій частині позовна вимога до задоволення не підлягає. 58. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану. 59. Згідно із п.п.20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. 60. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. 61. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про обґрунтованість, правомірність та законність позовних вимог, у зв`язку з чим такий позов підлягає частковому задоволенню в частині виключення з актового запису про народження дітей даних про батька відомостей позивача щодо [PERSON] , [INFO] . VI. Розподіл судових витрат між сторонами 62. За приписамич.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. 63. Згідно з ч. 1 та п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. 64. Так, згідно квитанції від 18.06.2024 сплатив загальну суму 2422, 40 грн. судового збору. 65. Позивачем заявлено вимогу про виключення відомостей про батьківство, котрі задоволені частково, у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідачки документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: partial