Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що 29.06.2021 між сторонами укладено попередній договір купівлі-продажу майнових прав №KBD_PUSHA_8(к) за умовами якого позивач придбав у відповідача майнові права на об`єкт нерухомого майна (об`єкт незавершеного будівництва), а саме: нежитлове приміщення №6 на 1 поверсі у житловому будинку [ADDRESS] . Тобто відповідач зобов`язався після введення об`єкта в експлуатацію передати позивачеві об`єкт з підключенням комунікацій, а позивач прийняти його. Сторони домовились, що запланований термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва - ІІ квартал 2022 року. Представник позивача вказував, що на виконання умов договору сплатив відповідачу 555 241,20 грн., що еквівалентно вартості об`єкту 20220 доларів США, однак, відповідач об`єкт не передав, на повідомлення-вимогу про розірвання договору не вжив заходів щодо врегулювання спору та не повернув грошові кошти згідно умов договору. Враховуючи вище викладене, позивач просить стягнути з відповідача 837 569 грн., що еквівалентно сумі боргу у розмірі 20220 доларів США по курсу НБУ на дату подання позову за договором купівлі-продажу майнових прав та судові витрати по справі. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 14.04.2025 справу направлено за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025 головуючим у справі визначено суддю Дибу О.В. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.06.2025 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 08.09.2025, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Звернувся до суду із заявою про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. В процесі розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Окрім того, на судовому засіданні в ході розгляду справи вказував, що запропонований відповідачем альтернативний варіант об`єкта не влаштував позивача тому сторони не домовились про заміну предмета договору. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. В процесі розгляду справи представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, просив відмовити у задоволенні позову. Подав до суду відзив на позовну заяву, який ухвалою суду від 09.10.2025, яка занесена до протоколу судового засідання був повернутий без розгляду у зв`язку із пропущеним процесуальним строком та відсутністю клопотання про його поновлення та зазначенням поважності причин такого пропуску. Вказував, що відповідач виконував умови договору належним чином з підстав того, що позивачу був запропонований альтернативний об`єкт в іншому житловому комплексі, який позивача не влаштував. Зазначав, що внаслідок повномасштабного вторгнення та введенням воєнного стану товариство було вимушене призупини господарську діяльність, що є форс-мажорною обставиною та те, що наразі відповідач здійснює будівництво захисних споруд цивільного захисту незавершеного будівництва на виконання вимог закону. Окрім того, наголошував на тому, що ціна позову є завищеною. Повно та всебічно дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 29.06.2021 між ТОВ «БК Атлант-Плюс» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №KBD_PUSHA_8(к), за умовами якого позивач придбав у відповідача майнові права на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення №6 на 1 поверсі загальною площею 13,48 м2 у житловому будинку [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.2. договору під майновими правами сторони розуміють право набути у власність закріплений за покупцем об`єкт після введення об`єкту в експлуатацію шляхом державної реєстрації такого права на підставі цього договору. Строк будівництва складає 16 місяців з моменту початку будівництва, яке оголошується у центральному офісі компанії. За змістом п. 1.4. договору компанія зобов`язана після введення об`єкту в експлуатацію передати покупцеві об`єкт з підключеними комунікаціями, а покупець прийняти його. Передача та приймання об`єкту здійснюється сторонами за актом прийому-передачі об`єкту після отримання сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкта та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічного паспорту, виготовленого суб`єктом господарювання, що проводить технічну інвентаризацію. Згідно з п. 2.1.5. договору, після одержання сертифікату відповідності закінченого будівництва об`єкта та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічного паспорту, виготовленого суб`єктом господарювання, що проводить технічну інвентаризацію, компанія зобов`язана запросити покупців для підписання акту прийому-передачі об`єкта. Відповідно до п.2.2.1 договору покупець зобов`язаний сплатити повністю вартість майнових прав на об`єкт у відповідності до розділу 3 цього договору. Пунктами 3.1., 3.2. договору встановлено, що на дату підписання цього договору вартість майнових прав на об`єкт складає гривневий еквівалент в доларах США в розмірі 20220 дол. США виходячи з вартості майнових прав за 1 кв. м. - 1500 дол. США. Покупець зобов`язується здійснити оплату вартості майнових прав готівкою або безготівковим платежем у розмірі 555241,20 грн., що еквівалентно 20220 дол. США за курсом 1 долар США = 27,46 грн., встановленим за погодженням сторін на дату укладання цього договору до 13 липня 2021 року. Отже, зазначений вище пункт договору свідчить про те, що сторони узгодили чітку вартість об`єкту нерухомості у гривні на момент укладення договору. Згідно з п.п. 4.1., 4.4. договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. У разі прострочення компанією запланованого терміну введення в експлуатацію об`єкту будівництва, що визначений у п.6.1 договору, більше ніж на 30 календарних днів, компанія на вимогу покупця зобов`язана запропонувати альтернативний об`єкт в іншому житловому комплексі які будує або побудувала компанія. У випадку якщо сторони не досягли згоди щодо переходу на інший альтернативний об`єкт компанії, покупець має право розірвати цей договір в односторонньому порядку та вимагати повернення вартості майнових прав, які були сплачені покупцем за цим договором та застосувати до компанії санкції, що передбачені чинним законодавством України на момент укладення цього договору. Пунктом 4.5. договору встановлено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього договору у випадку виникнення обставин непереборної сили, які сторони не могли передбачити і які перешкоджають сторонам виконувати свої обов`язки за цим договором. Відповідно до п. 6.1. договору запланований термін прийняття в експлуатацію об`єкту будівництва ІІ квартал 2022 року. Як убачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено платежі на виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення на загальну суму 555241,20 грн., що підтверджується наданими позивачем квитанціями до прибуткового касового ордеру (а.с. 20-31). Позивач звертався до відповідача з вимогою щодо пропозиції альтернативного об`єкта в іншому житловому комплексі, який побудувала компанія, однак, у зв`язку з тим, що запропонований альтернативний варіант не влаштував позивача, останній звертався із заявою про відмову від альтернативного варіанту та вимогами про повернення вартості майнових прав на об`єкт у розмірі 20220 доларів США та штрафу у розмірі 5% від зазначеної суми відповідно до умов договору (а.с. 36-44). Окрім того, представник позивача в інтересах [PERSON] звертався до відповідача з претензією про розірвання договору та поверненням вартості майнових прав на об`єкт у розмірі 20220 доларів США та штрафу у розмірі 5% від зазначеної суми відповідно до умов договору (а.с. 34-35, а також з заявою про розірвання договору та повернення коштів у розмірі 20220 доларів США (а.с. 32-33). Додатково суд звертає увагу на те, що сторонами в ході розгляду справи не заперечувався той факт, що станом на час розгляду справи обумовлений умовами договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт будівництва не введено в експлуатацію. Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). За змістом ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно положень ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Таким чином судом встановлено, що об`єкт будівництва, у якому позивачем придбано майнові права не введено в експлуатацію, чим порушено терміни термін здачі об`єкту відповідно до умов договору, в той же час суд не приймає твердження сторони відповідача щодо наявності форс - мажорних обставин з огляну на наступне. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Верховний Суд у своїй постанові від 13.09.2023 у справі №910/8741/22 встановив, що форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору. Отже, законом, так і умовами договору визначено, що наявність форс-мажорних обставин є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, однак такі обставини не звільняють від необхідності виконання зобов`язань. Таким чином, внаслідок порушення відповідачем умов договору в частині не введення об`єкта в експлуатацію у встановлений договором строк, не повернення позивачу коштів за договором купівлі-продажу майнових прав на такий об`єкт, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 555 241,20 грн. Твердження сторони позивача про стягнення з відповідача більшої суми кошти, а саме 837 569 грн., що еквівалентно сумі боргу у розмірі 20220 доларів США по курсу НБУ на дату подання позову не відповідає умовам договору виходячи з наступного. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ч. 2 ст. 524 ЦК України). Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України). Відповідно до положень 3.1., 3.2. укладеного договору вартість майнових прав склала гривневий еквівалент в доларах США, де покупець зобов`язався здійснити оплату вартості у розмірі 555 241,20 грн., що еквівалентно 20220 дол. США за курсом 1 долар США = 27,46 грн., встановленим за погодженням сторін на дату укладання цього договору до 13 липня 2021 року. Таким чином, сторони погодили, що вартість майнових прав на об`єкт нерухомого майна становить 555 241,20 грн., що еквівалентно 20220 дол. США за встановленим сторонами обмінним курсом 1 долар США = 27,46 грн. і саме таку незмінну суму коштів позивач сплатив відповідачу у гривні. Тому прохальна вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 20220 доларів США по курсу НБУ на дату подання позову є такою, що суперечить умовам укладеного між сторонами договору. Виходячи із вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial