Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

05 листопада 2025 року [PERSON] звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту смерті. Заяву мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] , у селищі Піски, Покровського (колишнього Ясинуватського) району, Донецької області, Україна. Під час переміщення з тимчасово окупованої території заявниця втратила свідоцтво про смерть свого батька. Після звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою отримання дубліката свідоцтва про смерть, їй було повідомлено про відсутність відповідної інформації в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, у зв`язку з чим видача дубліката свідоцтва про смерть виявилася неможливою. Ясинуватським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану Управління РАЦС т.зв. "Донецької народної республіки", 08.08.2025 видано повторне свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , у селищі Піски, Покровського (колишнього Ясинуватського) району, Донецької області, Україна, про що в Книзі реєстрації смертей 17.07.2001 зроблено відповідний актовий запис за № 28 (а.с.32). Оскільки актовий запис про смерть батька заявниці знаходиться на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнятий органами ДРАЦС, [PERSON] просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, місце народження: с. Новий Двір, Городоцького району, Вітебської області, Білорусь, який помер [INFO] , місце смерті: селище Піски, Покровський (колишній Ясинуватський) район, Донецької області, Україна. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявниці для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України, для оформлення спадкових прав. Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду. Заявник [PERSON] у судовому засіданні вказала, що у зв`язку з військовим станом та бойовими діями у с. Піски, Покровського (колишнього Ясинуватського) району, Донецької області вона разом з мамою були вимушені переїхати у м. Хорол, Полтавської області. При переїзді були втрачені документи, що засвідчували смерть її батька [PERSON] . Вона зверталася до уповноважених органів з метою внести актові записи про смерть її батька, однак отримувала відмови через неможливість отримати паперові копії актів цивільного стану, що залишилися на окупованій території. Їй вдалося отримати свідоцтво про смерть батька [PERSON] , виданого управлінням РАЦС т. зв. "Донецької народної республіки" від 08.08.2025. Тому просила встановити факт смерті батька у судовому порядку. Представник заявника адвокат Шевченко Л. О. в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Представник Хорольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському району Полтавської області у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, будучи належно повідомленим про місце, дату та час слухання справи. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. З доданих до заяви документів вбачається, що заявниця [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 03 березня 1961 року серії [NUMBER] (а.с. 31) та свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 16 серпня 1986 року серії [NUMBER] (а.с. 33). Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою Управлінням соціального захисту населення Лубенської державної адміністрації від 26.05.2025 №1626-7002241165, встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с.20). [INFO] , [PERSON] помер, про що Ясинуватським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану Управління РАЦС т.зв. "Донецької народної республіки", 08.08.2025 видано повторне свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а. с. 32). Заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть [PERSON] з тих підстав, що документи, видані на тимчасово окупованій території, не мають юридичної сили на території України, а [PERSON] помер [INFO] у селищі Піски Ясинуватського району Донецької області, яке не було окуповано на той момент, при цьому реєстрація факту смерті здійснювалася на паперових носіях актових записів про смерть, які в 2014 році не були вивезені та залишились на тимчасово окупованій території України. Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-ІХ Ясинуватський район Донецької області ліквідовано та утворено Покровський район (з адміністративним центром у місті Покровськ) у складі, в тому числі території Очеретинської селищної територіальної громади куди входить селище Піски. З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, який діє донині. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-IX, та змінами внесеними указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який наступними Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час. В результаті збройної агресії, збройними формуваннями рф було окуповано частину території України, в тому числі міста Кремінна Луганської області. Відповідно до Переліку території, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджений Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 селище Піски Очеретинської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області з 24.02.2022 року по 12.08.2022 року знаходилося на території активних бойових дій, а з 13.08.2022 року до цього часу є тимчасово окупованою російською федерацією територією України. Згідно із відповіддю, наданої Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції від 26.09.2025 № 31265/37922-26-25/15.1, за результатами перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Піски Ясинуватського району Донецької області, не виявлено. Вказується, що перші примірники актових записів цивільного стану про смерть по населеному пункту Піски Ясинуватського району Донецької області за 2001 рік знаходилися на зберіганні у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ясинуватського районного управління юстиції у Донецькій області (назва відділу станом на 2014 рік), другі примірники у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Донецькій області (сучасна назва відділу відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції). Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ясинуватського районного управління юстиції у Донецькій області та відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Донецькій області, які знаходились у 2014 році на тимчасово окупованій території, були переміщені на підконтрольну владі України територію, але архіви цих відділів, зокрема, паперові носії актових записів про смерть за 2001 рік, не були вивезені та залишились на тимчасово окупованій території Донецької області (а. с.24, 25). Відповідно до відповіді, наданої Головним управлінням ДПС у Донецькій області від 12.11.2025 №4878/5/05-99-122-03-08, РНОКПП [PERSON] , [INFO] , закритий у зв`язку з наявністю повідомлення від ДРАЦС про громадян, які померли, дата закриття 20.08.2001 (а.с.51). Згідно із частинами 1-2 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною першою статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Положеннями статей 3, 8, 9 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно зі статтею 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Батько заявниці [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у с. Піски Ясинуватського району Донецької області, яке не було окуповано на той момент, при цьому реєстрація факту смерті здійснювалася на паперових носіях актових записів про смерть, які в 2014 році не були вивезені та залишились на тимчасово окупованій території України. В зв`язку з цим заявниця не може отримати дублікат свідоцтва про смерть свого батька. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). Отже, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. За наведених обставин суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON] [INFO] в селищі Піски, Покровського (колишній Ясинуватського) району, Донецької області, Україна. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявниці для державної реєстрації смерті померлої особи та для оформлення спадкових прав. Частиною четвертою статті 317 ЦПК України визначено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved