Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

1. 19 листопада 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] - адвоката Беспалової М.В. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за змістом якої просить стягнути з фізичної особи - підприємця (далі - ФОП) [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. 2. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 3. У ч. 1 ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 4. Згідно п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Як зазначено у ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3). За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8). Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1). У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 2). У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3). Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч. 3). 5. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу. До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними. Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. Процесуальний закон виключає ініціативу суду щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, якщо ці витрати не відповідають критерію співмірності (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц), постанова Верховного Суду від 03 червня 2020 року (справа №211/1674/19)). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року (справа№922/1964/21) зроблено висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, в рішеннях від 23 січня 2014 року в справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 6. Так, 01 травня 2025 року надійшла позовна заява ФОП [PERSON] в якій він просив: 1) стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] передбачену умовами договору доручення №99/6823085400:04:003:0033 від 09 листопада 2023 року плату повіреного у розмірі 81525,00 грн.; 2) стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. 7. 13 листопада 2025 року рішенням суду в задоволенні позову відмовлено. 8. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Беспаловою М.В. суду надано: договір про надання правової допомоги від 05 червня 2025 року, який укладений адвокатом Беспаловою М.В. (адвокат) і [PERSON] (клієнт) і адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу по представництву інтересів клієнта в цивільній справі №678/685/25 за позовною заявою ФОП [PERSON] до клієнта (який є відповідачем у даній справі) про стягнення плати повіреного за умовами договору доручення (п. 1.1); ордер на надання правничої допомоги від 05 червня 2025 року; додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 05 червня 2025 року за змістом якої сторони погодили, що вартість правової допомоги є фіксованою та складає за представництво інтересів в суді першої інстанції - 5000,00 грн. (п. 2); акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 17 листопада 2025 року згідно якого загальна вартість правової допомоги становить 5000,00 грн.; квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки від 18 листопада 2025 року згідно якої [PERSON] сплатив для ФОП [PERSON] кошти в сумі 5000,00 грн. - оплата за надання правової допомоги по договору від 05 червня 2025 року у справі №678/685/25 та актом наданих послуг №1 від 17 листопада 2025 року. 9. Таким чином, відповідачем підтверджено факт надання професійної правничої допомоги адвокатом саме у даній цивільній справі. Документи подані адвокатом у визначений процесуальним законом спосіб і строк. 10. Враховуючи складність справи, обсяг виконаної представником відповідача роботи, її неодноразову участь у судових засіданнях у даній справі як особисто, так і в режимі відеоконференції, критерії розумності, співмірності, обґрунтованості, а також дійсної необхідності понесення таких витрат, суд приходить до висновку, що з позивача на користь відповідача необхідно стягнути 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, такий розмір відповідатиме принципу справедливості по відношенню до кожної із сторін судового процесу, такий розмір не є завищеним і має розумний розмір. 11. Позивач в порядку ст. 137 ЦПК України у даній справі не заявляв клопотання про зменшення витрат на оплату відповідачем правничої допомоги адвоката. Водночас, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи про що зазначив Верховний Суд у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. 12. У зв`язку із зазначеним заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved