Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

[PERSON] в особі представника - адвоката Клімова А.Ю., звернувся до Олевського районного суду Житомирської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис за реєстровим № 103148 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 35358,10 грн. Постановою приватного виконавця від 11.08.2022 відкрито виконавче провадження № 69620819. На підставі відкритого провадження приватним виконавцем вчинено виконавчі дії, а саме 11.08.2022 винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, 11.08.2022 винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, 09.11.2023 винесено постанову про арешт коштів боржника, 02.12.2023 винесено постанову про зняття арешту з коштів. Вважає даний виконавчий напис незаконним, так як він міг бути вчинений лише за умови укладення нотаріально посвідченого кредитного договору та безспірності заборгованості. У той же час, між Позивачем та Відповідачем ніколи не укладались нотаріально посвідчені кредитні договори і Позивач не погоджується із розміром заборгованості, а, відтак, вона не є безспірною. \~ 23.04.2025 до суду від відповідача в особі його керівника Наваренка В. Г. надійшла заява, в якому зазначає про те, що відповідач визнає позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~просить повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Крім того, враховуючи складність цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), враховуючи критерії реальності таких витрат, розумності їх розміру (справа є максимально простою, оскільки у мережі Інтернет наявні безкоштовні зразки позовних заяв з аналогічних спорів), то у розумінні вимог ч. 4, ч. 5\~ст. 137 ЦПК України\~витрати на правничу допомогу позивачу за таких обставин мають становити не більше 1000,00 грн. Пояснення щодо позову або відзиву від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса та приватного виконавця до суду не надходили. Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 30.10.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з викликом сторін на 01.12.2025. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява у якій просить розглянути справу без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус та приватний виконавець в судове засідання не з`явилися, жодних заяв та клопотань не направляли. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Таким чином, розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.04.2013 Позивачем та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено кредитний договір №500362020. У подальшому на підставі договорів відступлення права вимоги від АТ «Альфа-Банк» переходили до інших суб`єктів господарювання, та востаннє за кредитним договором № 500362020 від 12.04.2013 перейшло до Відповідача. 07.06.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №103148, в якому пропонувала стягнути з [PERSON] за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 заборгованість у розмірі 35358 грн 10 коп. на користь ТОВ «Еліт Фінанас». 28.07.2021 Відповідач звернувся до приватного виконавця Клименюка А.М. із заявою про примусове виконання рішення. Постановою приватного виконавця від 11.08.2022 відкрито виконавче провадження №69620819, у ході якого вчинено виконавчі дії, а саме 11.08.2022 винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, 11.08.2022 винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, 09.11.2023 винесено постанову про арешт коштів боржника, 02.12.2023 винесено постанову про зняття арешту з коштів. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки представник відповідача визнав позов повністю, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно зі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідачем визнано позов, то 50% судового збору сплаченого позивачем при пред`явленні позову у розмірі 536,80 грн. підлягають йому поверненню з державного бюджету. Інша половина суми сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. ч. 3, 4\~ст. 137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Зазначене вище узгоджується із позицію Верховного Суду, викладеною у постанові ВП ВС від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. В підтвердження обґрунтованості понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн, представником позивача до матеріалів справи долучено лише ордер серії АР №1066340 на надання правової допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Враховуючи, що представником позивача витрат на правову (правничу) допомогуне документально не підтверджені, суд вважає, що позовні вимоги в частині їх стягення з відповідача задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial