Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа - ГУ ПФУ в Харківській області, про встановлення факту належності документа. В обгрунтування заявлених вимог заявниця посилається на те, що вона народилась [INFO] в Кіровоградській області, Долінському районі, в с.Пишне та її дошлюбним прізвищем було « [PERSON] ». 20.07.1982 року вона закінчила навчання у професійно-технічному училищі обласного (міського) управління побутового обслуговування населення в м.Марганець, про що їй був виданий атестат № 367 та присвоєна кваліфікація «кравець верхнього чоловічого, жіночого та дитячого одягу 3 розряду». Після закінчення навчання вона була прийнята на роботу до Нікопольського райбиткомбінату, про що був зроблений відповідний запис у трудовій книжці, виданій на її дошлюбне прізвище. 17.01.1984 року вона уклала шлюб зі [PERSON] , який був зареєстрований у Дар`івській сільській раді міському Білозерського району Херсонської області за актовим записом № 09 та після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] . На даний час вона досягла пенсійного віку, а тому в березні 2025 року звернулась за місцем свого проживання до Нікопольського управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з метою призначення їй пенсії за віком. Однак, рішенням Головного управління ПФУ в Харківській області від 27.03.2025 року за № 047250024851 їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком ГУ ПФУ в Харківській області з тієї причини, що до її страхового стажу не зараховано періоди роботи з 03.04.1992 року по 01.06.1992 року, згідно її трудової книжки [NUMBER] , оскільки вона містить поганий відбиток печатки, що засвідчує записи про звільнення. Та в свідоцтві про шлюб її ім`я зазначено « [PERSON] », хоча, в паспорті « [PERSON] ». Окрім цього, не зарахований період навчання в професійно-технічному училищі обласного (міського) управління побутового обслуговування населення в м.Марганець з 01.09.1980 року по 20.07.1982 року, оскільки, згідно атестату № 367 від 20.07.1982 року, не підтверджено зміну прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] », у зв`язку з тим, що в свідоцтві про шлюб її ім`я зазначено « [PERSON] », а в паспорті « [PERSON] ». З зазначених підстав вона позбавлена права на призначення пенсії, що й стало підставою для звернення до суду з даною заявою. Тому, на підставі викладеного, заявниця просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй, [PERSON] атестату № [NUMBER] про навчання у професійно-технічному училищі обласного (міського) управління побутового обслуговування населення в м.Марганець, виданого 20.07.1982 року на ім`я [PERSON] . В судове засідання заявниця не прибула, натомість, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити за її відсутності, вимоги підтримує та на задоволенні заяви наполягає (а.с.21). Заінтересована особа представник Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.13-14). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.\~ \~ Судом встановлено, що заявниця народилась [INFO] в Кіровоградській області, Долінському районі, в с.Пишне і її дошлюбним прізвищем було прізвище « [PERSON] ». 20.07.1982 року заявниця закінчила навчання у професійно-технічному училищі обласного (міського) управління побутового обслуговування населення в м.Марганець, про що їй був виданий атестат № 367 та присвоєна кваліфікація «кравець верхнього чоловічого, жіночого та дитячого одягу 3 розряду». Після закінчення навчання заявниця була прийнята на роботу до Нікопольського райбиткомбінату, про що був зроблений відповідний запис у трудовій книжці, виданій на її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 17.01.1984 року заявниця уклала шлюб зі [PERSON] , який був зареєстрований у Дар`івській сільській раді міському Білозерського району Херсонської області за актовим записом № 09 та після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище « [PERSON] ». В березні 2025 року заявниця звернулась до Нікопольського управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, з метою призначення пенсії за віком. Однак, рішенням Головного управління ПФУ в Харківській області від 27.03.2025 року за № 047250024851 їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком ГУ ПФУ в Харківській області з тієї причини, що до її страхового стажу не зараховано періоди роботи з 03.04.1992 року по 01.06.1992 року, згідно її трудової книжки [NUMBER] , оскільки вона містить поганий відбиток печатки, що засвідчує записи про звільнення, та в свідоцтві про шлюб її ім`я зазначено « [PERSON] », хоча, в паспорті « [PERSON] » (а.с.5-8). Судом, при вивченні матеріалів справи, був виявлений той факт, що допущені помилки в написанні ім`я заявниці мають суто орфографічний та технічний характер, які виникли в результаті невірного перекладу і є суттєвими. Допущені описки є очевидними та перешкоджають заявниці у повному обсязі користуватись своїми майновими та немайновими правами, а тому не викликає сумніву той факт, що атестат № [NUMBER] про навчання у професійно-технічному училищі обласного (міського) управління побутового обслуговування населення в м.Марганець, виданого 20.07.1982 року на ім`я [PERSON] , в дійсності,\~належить[PERSON] , як одній і тій же особі. За таких обставин, заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved