Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

09 жовтня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПП «Фруктекспол» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права оренди. Позов мотивує тим, що вона на підставі державного акту на право приватної власності є власником двох земельних ділянок, що знаходяться на території Марковичівської сільської ради Володимирського (колишнього Локачинського) району Волинської області, а саме: площею 1,5925 га, кадастровий номер 0722484200:03:000:1517, цільове\~призначення - для ведення особистого селянського господарства; площею 2,5108 га, кадастровий номер 0722484200:03:000:1518, цільове\~призначення -\~для ведення особистого селянського господарства. Зазначає, що нещодавно їй стало відомо про те, що належні їй земельні ділянки використовуються ПП «Фруктекспол» без її згоди та дозволу. Відповідач користується її земельними ділянками на підставі договору оренди землі від 01.11.2014 року, додаткового договору до договору оренди № б/н від 01.09.2023 року та договору оренди від 01.11.2014 року, додаткового договору до договору оренди № б/н від 01.09.2023 року, державна реєстрація права оренди здійснена 16.04.2024 року державним реєстратором виконавчого комітету Павлівської сільської ради Волинської області Петрицькою С.П. Стверджує, що вказані договори оренди земельних ділянок з відповідачем вона не укладала і не підписувала, істотних умов оренди не погоджувала. Договори оренди не є укладеними, тому користування відповідачем ділянками та державна реєстрація права оренди на підставі вищевказаних договорів порушує її право на користування та розпорядження належними їй земельними ділянками. Зазначає, що у зв`язку з цим вона змушена звертатися до суду за захистом свого права власності на земельні ділянки. Просить суд зобов`язати відповідача \~усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 1,5925 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722484200:03:000:1517, що знаходиться на території Марковичівської сільської ради Володимирського (колишнього Локачинського) району Волинської області шляхом її повернення [PERSON] та скасувати державну реєстрацію права оренди даної земельної ділянки, яка була проведена державним реєстратором Петрицькою С.П., виконавчий комітет Павлівської сільської ради Волинської області, номер запису: 54588031, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 72620242 від 16.04.2024 року; усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 2,5108 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722484200:03:000:1518, що знаходиться на території Марковичівської сільської ради Володимирського (колишнього Локачинського) району Волинської області шляхом її повернення [PERSON] та скасувати державну реєстрацію права оренди даної земельної ділянки, яка була проведена державним реєстратором Петрицькою С.П., виконавчий комітет Павлівської сільської ради Волинської області, номер запису: 54587091, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 72619076 від 16.04.2024 року; судові витрати покласти на відповідача. 21 жовтня 2024 року суддею Локачинського районного суду Волинської області постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.11.2024 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів та витребувано у ПП\~«Фруктекспол» та у Володимирської\~РДА Волинської\~області оригінали договорів оренди землі, укладених 01.11.2014 року між [PERSON] та ПП «Фруктекспол» та додаткових договорів до договору оренди від 01.09.2023 року № б/н щодо земельних ділянок: площею 1,5925 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722484200:03:000:1517, та площею 2,5108 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722484200:03:000:1518, що знаходяться на території с. Марковичі Володимирського (колишнього Локачинського) району Волинської області, підготовче судове засідання відкладено до 16.12.2024 року. 28.11.2024 року від Володимирської РДА Волинської області на виконання ухвали надійшов лист від 28.11.2024 року № 2594/30/2-24, згідно з яким Володимирська РДА не може надати оригінали договорів, оскільки не є їх зберігачем (а.с. 35). Ухвалою суду від 16.12.2025 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - Гаврильчак - Кметь К.А. про витребування доказів та витребувано у ПП\~«Фруктекспол» та виконавчого комітету Павлівської сільської ради оригінали (копії) договорів оренди землі, укладених 01.11.2014 року між [PERSON] та ПП «Фруктекспол» та додаткових договорів до договору оренди від 01.09.2023 року № б/н щодо земельних ділянок: площею 1,5925 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722484200:03:000:1517, та площею 2,5108 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722484200:03:000:1518, що знаходяться на території с.\~Марковичі Володимирського (колишнього Локачинського) району Волинської області, підготовче судове засідання відкладено до 08.01.2025 року. На виконання вимог ухвали про витребування доказів до суду 06.01.2025 року виконавчим комітетом Павлівської сільської ради надано документи з реєстраційної справи (а.с. 52-63). 08.01.2025 року підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача до 27.01.2025 року. 27.01.2025 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від 16.12.2024 року відповідачем надано оригінали додаткових договорів оренди землі від 01.09.2023 року. Ухвалою суду від 27.01.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано повторно у виконавчому комітеті Павлівської сільської ради, державний реєстратор Петрицька С.П., копії (за наявності - оригінали) договорів оренди землі, укладених 01.11.2014 року, додаткових договорів до договору оренди № б/н від 01.09.2023 року щодо 2 (двох) земельних ділянок площею 1,5925 га кадастровий номер земельної ділянки 0722484200:03:000:1517 та площею 2,5108 га кадастровий номер земельної ділянки 0722484200:03:000:1518, що знаходяться на території Марковичівської сільської ради Локачинського району (наразі - Володимирського району) Волинської області, підготовче судове засідання відкладено до 10.02.2025 року. 10.02.2025 року підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача до 26.02.2025 року. 11.02.2025 року на виконання ухвали суду про витребування доказів виконавчим комітетом Павлівської сільської ради надано копії договорів оренди від 01.11.2014 року та копії додаткових договорів від 01.09.2023 року до договорів оренди від 01.11.2014 року (а.с.88-99). 26.02.2025 року підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача та клопотанням представника позивача до 14.03.2025 року. 14.03.2025 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від представника відповідача надійшла заява, у якій останнім повідомлено про неможливість надання оригіналів договорів оренди від 01.01.2014 року у зв`язку з їх відсутністю на підриємстві, оскільки попередній керівник підприємства їх не передав (а.с. 107-108). Ухвалою суду від 14.03.2025 року задоволено клопотання позивача про призначення експертизи та призначено в даній цивільній справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи виконано підпис на договорі оренди від 01.11.2014 року, додатковому договорі до договору оренди землі № б/н від 01.09.2023 року, кадастровий номер земельної ділянки 0722484200:03:000:1517 та договорі оренди від 01.11.2014 року, додатковому договорі до договору оренди землі № б/н від 01.09.2023 року, кадастровий номер земельної ділянки 0722484200:03:000:1518, які укладені між [PERSON] та ПП «Фруктекспол» (в графі «Орендодавець») [PERSON] , [INFO] чи іншою особою? Проведення експертизи доручено експертам Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі було зупинено. 29 липня 2025 року, після отримання висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі. 13 серпня 2025 року підготовче судове засідання було відкладено до 20.08.2025 року. 20.08.2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про призначення повторної комісійної судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 20 серпня 2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті, клопотання про призначення повторної комісійної судової почеркознавчої експертизи постановлено вирішити після дослідження письмових доказів та вирішення питання про необхідність допиту експерта щодо наданого ним висновку експертизи. 18.09.2025 року до суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про стягнення понесених судових витрат (а.с. 153-154, 157-158). 22.09.2025 року від представника позивача [PERSON] надійшли заперечення на клопотання про призначення повторної комісійної експертизи (а.с. 163-164). Ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення у даній цивільній справі повторної комісійної судової почеркознавчої експертизи було відмовлено. Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про повернення справи на стадію підготовчого провадження у даній цивільній справі було відмовлено. Позивач [PERSON] , її представник [PERSON] , представник відповідача Шевчук В.В. у судове засідання 28.11.2025 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача 27.11.2025 року надійшла заява про розгляд справи 28.11.2025 року без участі позивача та її представника. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судових засіданнях 22.09.2025 року та 19.11.2025 року представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, а також на висновок судової почеркознавчої експертизи від 16.06.2025 року № 1629, яким встановлено, що позивач [PERSON] не підписувала спірних додаткових договорів від 01.09.2023 року до договорів оренди належних їй земельних ділянок від 01.11.2014 року. Крім того, зазначила, що первинні договори оренди належних їй земельних ділянок від 01.11.2014 року [PERSON] також не підписувала, однак експертизу щодо належності [PERSON] підписів на договорах оренди землі від 01.11.2014 року не проведено, в зв`язку з ненаданням представником відповідача оригіналів вказаних договорів. Отже, позивач не погоджувала істотних умов спірних договорів оренди земельних ділянок, а також умов додаткових договорів до договорів оренди землі. Таким чином, доказами у справі підтверджено відсутність волевиявлення [PERSON] на укладення договорів оренди земельних ділянок, додаткових договорів до договорів оренди земельних ділянок, тому вказані договори є неукладеними, земельні ділянки слід повернути позивачу, а оскільки державна реєстрація права оренди порушує право позивача на розпорядження належними їй земельними ділянками, то таку реєстрацію права оренди слід скасувати. Також, просила задовольнити заяву про стягнення понесених судових витрат з відповідача. Представник відповідача\~ПП «Фруктекспол»\~Шевчук В.В.\~в судовому\~засіданні 19.11.2025\~року позов\~заперечив з\~таких підстав.\~Так,\~зазначив,\~що належні позивачу земельні ділянки перебувають в користуванні відповідача на підставі укладених між сторонами договорів оренди землі та додаткових договорів до договорів оренди землі, з 2014 року позивач систематично отримувала від відповідача орендну плату за вищевказані земельні ділянки, а також підписала акти приймання передачі земельних ділянок в оренду.\~ Згідно практики\~Верховного Суду,\~а саме\~висновків,\~викладених у\~постанові від\~17.09.2025\~року в\~справі №\~676/8831/23, якщо наймодавець (орендодавець) не підписував договір оренди земельної ділянки, але підписав акт прийому-передачі земельної ділянки та отримує плату за користування земельною ділянкою (орендну плату) від наймача (орендаря), то за такого випадку визнання відсутнім права оренди та повернення земельної ділянки не може бути застосованим. Це зумовлено тим, що поведінка орендодавця суперечить його попередній поведінці (підписання акта прийому-передачі земельної ділянки та отримання плати за користування земельною ділянкою) і є недобросовісною. Оскільки відсутній підпис орендаря на договорі оренди, але сторонами підписаний акт прийому-передачі земельної ділянки і орендодавець отримує плату за користування земельною ділянкою (орендну плату) від наймача (орендаря), то з урахуванням частини другої статті 763\~ЦК договір оренди укладений на невизначений строк. Правові наслідки укладання договору найму на невизначений строк полягають в тому, що кожна зі сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Відмова від договору найму не залежить від причин, які детермінували намір однієї зі сторін. Отже, з врахуванням наведених висновків, поведінка позивача у даній справі, яка підписала акти приймання - передачі земельних ділянок та отримувала орендну плату за користування відповідачем належними їй земельними ділянками, є недобросовісною, договори оренди укладені на невизначений строк, обставин, які б свідчили про відмову від договорів будь-якої зі сторін, у цій справі не встановлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Сам факт непідписання додаткових договорів до договорів оренди земельних ділянок, що встановлено висновком експертизи, з якою відповідач не погоджується, не може бути підставою для задоволення позову. 09 жовтня 2025 року в судовому засіданні було заслухано пояснення експерта Волинського відділення ЛНДІСЕ Гуменюк С.Ф. по висновку за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 16.06.2025 року № 1629. Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, експерта, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником двох земельних ділянок, що знаходяться на території Марковичівської сільської ради Володимирського (колишнього Локачинського) району Волинської області, а саме: площею 1,5925 га, кадастровий номер 0722484200:03:000:1517 та площею 2,5108 га, кадастровий номер 0722484200:03:000:1518, цільове\~призначення земельних ділянок - \~для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ВЛ № 8858, виданим на підставі розпорядження Локачинської РДА від 04.02.2005 року № 19, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.\~6, 7, 7 зворот). Відповідно до копії договору оренди землі б/н від 01.11.2014 року [PERSON] передала в оренду ПП "Фруктекспол" належну їй на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером 0722484200:03:000:1517, площею 1,5925 га, що знаходиться на території Марковичівської сільської ради Локачинського району Волинської області, терміном на 10 років (а.с. 90-93). Згідно з копією додаткового договору від 01.09.2023 до договору оренди землі від 01.11.2014 року [PERSON] та ПП "Фруктекспол" домовилися внести зміни та викласти п.8 договору оренди землі (щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0722484200:03:000:1517, площею 1,5925 га) в новій редакції, згідно з якою договір укладено на строк 20 (двадцять) років, договір втрачає чинність з 03.12.2034 року (а.с. 89). Відповідно до копії договору оренди землі б/н від 01.11.2014 року [PERSON] передала в оренду ПП "Фруктекспол" належну їй на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером 0722484200:03:000:1518, площею 2,5108 га, що знаходиться на території Марковичівської сільської ради Локачинського району Волинської області, терміном на 10 років (а.с. 95-98). Згідно з копією додаткового договору від 01.09.2023 до договору оренди землі від 01.11.2014 року [PERSON] та ПП "Фруктекспол" домовилися внести зміни та викласти п.8 договору оренди землі (щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0722484200:03:000:1518, площею 2,5108 га) в новій редакції, згідно з якою договір укладено на строк 20 (двадцять) років, договір втрачає чинність з 08.12.2034 року (а.с. 94). З копії реєстраційної справи, наданої виконавчим комітетом Павлівської сільської ради на виконання ухвали суду, вбачається, що на підставі заяви уповноваженої особи ПП "Фруктекспол" - Веремчук Р.В. від 12.04.2024 року та додаткового договору до договору оренди землі від 01.09.2023 року державним реєстратором С.Петрицькою прийнято рішення про державну реєстрацію прав № 72619076 від 16.04.2024 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0722484200:03:000:1518; на підставі заяви уповноваженої особи ПП "Фруктекспол" - Веремчук Р.В. від 12.04.2024 року та додаткового договору до договору оренди землі від 01.09.2023 року державним реєстратором С.Петрицькою прийнято рішення про державну реєстрацію прав № 72620242 від 16.04.2024 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0722484200:03:000:1517 (а.с.52-60). З наданої позивачем інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №\~394244405 від 10.09.2024 року, встановлено, що власником земельної ділянки, кадастровий номер 0722484200:03:000:1517, площею 1,5925 га є [PERSON] , а також, що у Державному реєстрі речових прав наявний запис № 54588031 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0722484200:03:000:1517, внесений державним реєстратором виконавчого комітету Павлівської сільської ради Волинської області Петрицькою Софією Петрівною, дата та час державної реєстрації - 03.12.2014, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 72620242 від 16.04.2024 року, для прийняття якого було подано додатковий договір до договору оренди землі від 01.09.2023 року, серія та номер: б/н, строк 20 років, 1 міс., 2дн., дата закінчення дії: 03.12.2034, з правом пролонгації, орендар - ПП «Фруктекспол», орендодавець [PERSON] (а.с. 7 зворот). З наданої позивачем інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №\~394244405 від 10.09.2024 року, встановлено, що власником земельної ділянки, кадастровий номер 0722484200:03:000:1518, площею 2,5108 га є [PERSON] , а також, що у Державному реєстрі речових прав наявний запис № 54587091 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0722484200:03:000:1518, внесений державним реєстратором виконавчого комітету Павлівської сільської ради Волинської області Петрицькою Софією Петрівною, дата та час державної реєстрації - 08.12.2014, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 72619076 від 16.04.2024 року, для прийняття якого було подано додатковий договір до договору оренди землі від 01.09.2023 року, серія та номер: б/н, строк 20 років, 1 міс., 7\~дн., дата закінчення дії: 08.12.2034, з правом пролонгації, орендар - ПП «Фруктекспол», орендодавець [PERSON] (а.с. 7). Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 16.06.2025 року № 1629, для виконання якої представником відповідача було надано суду на виконання ухвали про витребування доказів оригінали додаткових договорів до договорів оренди землі від 01.11.2014 року № б/н від 01.09.2023 року: - підпис від імені [PERSON] в графі: «Орендодавець» на додатковому договорі до договору оренди землі від 01.11.2014 року, укладений 01.09.2023 року, б/н, щодо земельної ділянки площею 1,5925 га кадастровий номер 0722484200:03:000:1517 виконаний не [PERSON] , а іншою особою; \~- підпис від імені [PERSON] в графі: «Орендодавець» на додатковому договорі до договору оренди землі від 01.11.2014 року, укладений 01.09.2023 року, б/н, щодо земельної ділянки площею 2,5108 га кадастровий номер 0722484200:03:000:1518 виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с.127-136).\~ \~ Під час експертизи досліджувались лише додаткові договори, оригінали яких були подані. В зв`язку з неможливістю надання для проведення експертизи оригіналів договорів оренди землі від 01.11.2014 року, про що вказано в заяві представника відповідача від 14.03.2025 року, такі договори не досліджувались експертом (а.с. 131). Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 319, 321 ЦК України, згідно якими власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які порушують його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом частини першої статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень свого права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Таке право забезпечується йому за допомогою негаторного позову. Негаторний позов це позадоговірна вимога власника, що володіє річчю, до третьої особи про усунення перешкод у здійсненні правомочностей користування і розпоряджання майном. Право на звернення до суду гарантується чинним законодавством і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Цивільні відносини ґрунтуються на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто дії учасників цих відносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів інших суб`єктів цивільного права. Такі дії не можуть порушувати права та завдавати шкоди іншим особам. Відповідно до статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями частини першої статті 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. За змістом частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається Законом України «Про оренду землі». Статтею 13 цього Закону визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови (стаття 15 Закону «Про оренду землі»). Статтями 125 і 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із положень частини першої статті 4, частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» убачається, що державній реєстрації прав підлягає право оренди земельної ділянки. За загальним правилом договір оренди землі є укладеним з моменту, коли сторони досягли згоди з усіх істотних умов, а саме з моменту підписання ними договору. Разом із тим, якщо інше не передбачено умовами договору, цей договір набирає чинності з часу державної реєстрації права оренди земельної ділянки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №\~145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) сформульовано правовий висновок про те, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Якщо сторони не досягли згоди з істотних умов договору оренди землі, то такий договір є неукладеним, тобто такий, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. За даних обставин (не підписання договору оренди землі однією із сторін) такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки. Належним способом захисту є усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення такої ділянки. Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс19) зазначила, що за змістом законодавчого регулювання, наведеного як у загальних положеннях про правочини, так і в спеціальних приписах глави 58 ЦК України, якщо договір оренди (найму), хоча й має ознаки неукладеного, але виконувався обома його сторонами, то така обставина захищає відповідний правочин від висновку про неукладеність і в подальшому він розглядається як укладений та чинний, якщо тільки не є нікчемним чи оспорюваним з інших підстав. Тобто, суду необхідно встановити не просто факт використання спірного майна орендарем, а й те, чи сплачував орендар за таке використання орендодавцю та його правонаступникам і чи приймали вони таку оплату. У разі якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше). Крім того, Велика Палата Верховного Суду ще у постанові від 05 червня 2018 року (справа № 338/180/17, провадження № 14-144цс18) дійшла висновку, що не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами. Наслідком непідписання письмового правочину його стороною, за відсутності доказів фактичного вчинення такого правочину (вираження сторонами волевиявлення на його укладення, узгодження істотних умов або його виконання сторонами), є його неукладеність. У постанові від 27 листопада 2024 року в справі № 204/8017/17 (провадження № 14-29цс23) Велика Палата Верховного Суду констатувала, що відсутність підпису (чи його підроблення) сторони правочину, щодо якого передбачена обов`язкова письмова форма, за загальним правилом не свідчить про недійсність цього правочину, а вказує на дефект його форми та за відсутності підтвердження волевиявлення сторони на його укладення свідчить про неукладеність такого правочину. Тобто йдеться не про дефект волевиявлення сторони, а про його цілковиту відсутність. Таким чином, неукладеність договору у зв`язку з недотриманням встановленої для нього законом обов`язкової письмової форми, зокрема й щодо його підписання, повинна насамперед корелюватися з відсутністю у сторони правочину будь-якого волевиявлення на його укладення, тобто якщо особа фактично не є учасником договірних правовідносин, про що, зокрема, може свідчити факт непідписання договору цією особою чи підписання його від імені сторони іншою неуповноваженою особою (підроблення підпису). Відсутність або підроблення підпису сторони (яка у зв`язку із цим фактично не є учасником договірних правовідносин) на письмовому правочині створює презумпцію відсутності волевиявлення сторони на виникнення, зміну чи припинення цивільних правовідносин, яка може бути спростована письмовими доказами, засобами аудіо, відеозапису та іншими доказами, що підтверджують факт наявності волевиявлення на укладення правочину у сторони, яка заперечує проти цього. Натомість неспростування цієї презумпції свідчить про неукладеність договору, яка ґрунтується на положеннях абзацу першого частини першої статті 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Неукладений правочин не може бути визнаний недійсним чи вважатися нікчемним (недійсним на підставі вимог закону), оскільки недійсність правочину як приватноправова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів (щодо яких було виражено волевиявлення сторін правочину) або ж їх відновлювати. У даній справі за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 16.06.2025 року № 1629 судом встановлено, що позивач не підписувала додаткових договорів від 01.09.2023 року до договорів оренди землі від 01.11.2014 року, тобто волю на вчинення спірних правочинів позивачка не виявляла, що підтверджується висновком експерта від 16.06.2025 року № 1629. Під час експертизи досліджувались лише додаткові договори, оригінали яких були подані. В зв`язку з неможливістю надання для проведення експертизи оригіналів договорів оренди землі від 01.11.2014 року, про що вказано в заяві представника відповідача від 14.03.2025 року, такі договори не досліджувались експертом і експертиза щодо них не проводилась (а.с. 131). Ненадання відповідачем оригіналу договору оренди, існування якого заперечує позивач, підтверджує відсутність такого договору, оскільки це відповідає положенням частини четвертої статті 81 ЦПК України, якою передбачено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Такі висновки сформульовано Верховним судом в постанові від 7 січня 2022 року (справа № 687/358/20). Таким чином, судом встановлено, що належні позивачу земельні ділянки фактично використовуються відповідачем на даний час на підставі спірних договорів оренди землі та додаткових договорів до договорів оренди землі, які позивач не підписувала та істотних умов яких вона не погоджувала. Відповідачем не спростована презумпція неукладеності договорів оренди землі та додаткових договорів до договорів оренди землі у даній справі, суду не надано і до матеріалів справи не долучено жодних доказів на підтвердження того факту, що позивачка отримувала від відповідача орендну плату за землю, а також не долучено і не заявлялось клопотання про долучення актів приймання - передачі земельних ділянок, які, як стверджує представник відповідача, підписала позивач. В судовому засіданні 10.11.2025 року представник відповідача заявив клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження у даній справі з метою надання доказів отримання позивачкою орендгої плати за користування відповідачем належними їй земельними ділянками, разом з тим клопотання про долучення даних доказів і заявлених доказів суду не подав ні 10.11.2025 року, ні впродовж усього часу перебування справи в провадженні суду. Ухвалою суду від 10.11.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження в зв`язку з його необгрунтованістю. З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, що між сторонами підписувались акти приймання - передачі земельних ділянок в оренду, оскільки таких актів не долучено до матеріалів справи, а також відсутності доказів сплати та отримання орендної плати за користування земельною ділянкою, є безпідставними покликання представника відповідача на практику Верховного Суду, а саме висновків, викладених у постанові від 17.09.2025 року в справі №\~676/8831/23 про те, що якщо наймодавець (орендодавець) не підписував договір оренди земельної ділянки, але підписав акт прийому-передачі земельної ділянки та отримує плату за користування земельною ділянкою (орендну плату) від наймача (орендаря), то за такого випадку визнання відсутнім права оренди та повернення земельної ділянки не може бути застосованим. Це зумовлено тим, що поведінка орендодавця суперечить його попередній поведінці (підписання акта прийому-передачі земельної ділянки та отримання плати за користування земельною ділянкою) і є недобросовісною. Щодо доводів представника відповідача, що почеркознавча експертиза проведена з численними порушеннями, а тому він не погоджується з висновком експерта від 16.06.2025 року № 1629, то вони є необгрунтованими, враховуючи наступне. Експерт [PERSON] у судовому засіданні 09.10.2025 року підтримала та обґрунтовано роз`яснила свій висновок, надавши відповіді на запитання суду та представників сторін. Зазначила, що для проведення експертизи їй було надано достатньо вільних, умовно вільних та експериментальних зразків підпису [PERSON] , щоб зробити висновок про те, що підпис від імені [PERSON] на додаткових договорах до договорів оренди землі виконаний не нею, а іншою особою. Тому, про надання додаткових зразків вона перед судом не клопотала. Також додала, що в разі наявності ознак навмисної зміни почерку, про них обов`язково зазначається у висновку, при підготовці висновку нею не виявлено ознак навмисної зміни почерку позивачем, і у висновку про такі не вказано. Отже, судова експертиза у цій справі проведена атестованим судовим експертом, яка має відповідну освіту, необхідну для проведення такої експертизи, при цьому висновок експертизи відповідає вимогам чинного законодавства, не містить недоліків, які б породжували сумніви у правильності та обґрунтованості зроблених висновків. Ухвалою суду від 09.10.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у даній справі повторної комісійної судової почеркознавчої експертизи. Таким чином, враховуючи те, що орендар ПП "Фруктекспол" без належних правових підстав користується належними позивачу земельними ділянками, суд дійшов висновку, що права позивачки слід захистити шляхом усунення перешкод у користуванні належним майном та повернення їй спірних земельних ділянок. Задоволення позовних вимог у вказаний спосіб спрямоване на поновлення порушених прав позивачки, як власниці земельної ділянки. Крім того, позивач [PERSON] вважає себе позбавленою права володіння, розпорядження та користування належними їй земельними ділянками внаслідок того, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ділянки зареєстровано інше речове право (право оренди), підставою для реєстрації якого стали додаткові договори до договорів оренди землі від 01.09.2023 року. За наявності запису про реєстрацію права оренди, позивач позбавлена права ці ділянки здати в оренду, продати, використовувати їх на власний розсуд іншим чином. Отже, такий запис про державну реєстрацію права оренди землі створює перешкоди позивачу у здійсненні нею права власності. При цьому, з інформації з Державного реєстру речових прав вбачається, що суб`єктом іншого речового права є відповідач ПП "Фруктекспол" (орендар). Державній реєстрації права оренди землі має обов`язково передувати факт вчинення правочину (укладення письмового договору оренди землі). Без укладення письмового договору оренди землі, державна реєстрація права оренди суперечить Закону. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 17 цього Закону з моменту державної реєстрації права оренди об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві Верховний Суд у постанові від 05 серпня 2020 року у справі № 125/702/17 (провадження № 61-48842св18) дійшов висновку, що реєстрація неукладеного сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою. Отже, реєстрація права оренди за орендарем на вказану земельну ділянку, коли договір оренди орендодавець фактично не підписувала (правочин є неукладеним), не відповідає вимогам закону. Отже, реєстрація права оренди на підставі неукладених між сторонами додаткових договорів оренди від 01.09.2023 року порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження належними їй земельними ділянками. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98). Таким чином, встановивши, що належні позивачу земельні ділянки знаходяться в користуванні відповідача на підставі договорів оренди землі та додаткових договорів до договорів оренди землі, які [PERSON] не підписувала, доказів фактичного виконання договору сторонами суду не надано, а отже, відсутні підстави вважати, що такі договори є укладеними, суд приходить до висновку про необхідність усунення перешкод позивачу у користуванні земельними ділянками шляхом їх повернення, відповідно до вимог статті 391 ЦК України, та скасування державної реєстрації права оренди для реального відновлення порушеного права позивача. Отже, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.ст. 133, 139, 141 ЦПК України, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 4844,80 грн та судові витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи від 16 червня 2025 року № 1629 в розмірі 21 204\~грн. \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved