Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову зазначив, що 17 серпня 2010 року між сторонами було укладено шлюб. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12 травня 2020 року шлюб між ними розірвано. 20 квітня 2018 року рішенням Івано-Франківського міського суду з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] - 930 грн. та дочки [PERSON] - 750 грн. [PERSON] перебуває у цивільному шлюбі з іншим чоловіком з 2020 року та у них народилося двоє дітей. З того часу діти періодично проживали то з нею, то з позивачем. З 2021 року діти постійно проживають з позивачем. Позивачем зазначається, що на даний час діти проживають разом з ним, син досяг чотирнадцяти років та може приймати рішення самостійно щодо визначення місця свого проживання, він бажає проживати з ним, дочці 11 років. Відповідач не в змозі забезпечити дітям належні умови проживання та умови для їх гармонійного розвитку, оскільки вона проживає в орендованій однокімнатній квартирі, перебуває у цивільному шлюбі з іншим чоловіком з яким має двоє малолітніх дітей, також йому невідоме ставлення її чоловіка до їхніх дітей, його бажання та можливості дати необхідні умови для їх нормального розвитку та виховання. Відповідач не цікавиться навчанням дітей у класного керівника, не відвідує батьківські збори. 12 серпня 2024 р. відповідач звернулася до Івано-Франківської ДВС про повернення їй виконавчих листів про стягнення аліментів на дітей про що, прийняті відповідні постанови. Разом з тим, він не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача з дітьми і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб діти через розлучення батьків не були позбавленні піклування матері. Таким чином, проживання дітей разом з позивачем буде відповідати їх інтересам. Просить суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з позивачем за місцем проживання: [ADDRESS] . Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнала, зазначивши, що діти за власним бажанням проживають з позивачем (син 4 роки, донька 2 роки). Вона проживає в орендованій однокімнатній квартирі із цивільним чоловіком та двома малолітніми дітьми. У її квартирі відсутні належні умови для проживання, навчання та розвитку [PERSON] . Вона с дітьми спілкується, [PERSON] приходить до неї в гості 2-3 рази на тиждень. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради підтримала поданий суду висновок. Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідачку, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, Серія [NUMBER] від 14.02.2024 року. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, Серія [NUMBER] від 14.02.2024 року. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.05.2020 року розірвано. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.04.2018 року вирішено стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 930 гривень, щомісячно, починаючи з 21 березня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 750 гривень, щомісячно, починаючи з 21 березня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. 12.08.2024 року старшим державним виконавцем Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, за заявою стягувача, у ВП [NUMBER], виконавчий лист №344/3569/18, виданий Івано-Франківським міським судом 26.07.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн., щомісячно, починаючи з 21.03.2018 року до досягнення дитиною повноліття, за яким боржником є [PERSON] , а стягувачем [PERSON] 12.08.2024 року старшим державним виконавцем Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, за заявою стягувача, у ВП [NUMBER], виконавчий лист №344/3569/18, виданий Івано-Франківським міським судом 26.07.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., щомісячно, починаючи з 21.03.2018 року до досягнення дитиною повноліття, за яким боржником є [PERSON] , а стягувачем [PERSON] . Згідно витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» №ФОВА-002142538, виданого Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, громадянин України [PERSON] , [INFO] , станом на 10.09.2024 року є особою, стосовно якої: Відомості про притягнення до кримінальної відповідальності - відсутні; Відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості - відсутні; Відомості про розшук - відсутні. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстрів територіальної громади. Із довідки головного спеціаліста Відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м.Івано-Франківська від 26.02.2025 року вбачається, що 26.02.2025 року [PERSON] , [INFO] , знято з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , на підставі заяви власника житла. Як вбачається з копії характеристики [PERSON] , учня 8-А класу Ліцею №15 Івано-Франківської міської ради, батько, [PERSON] , постійно приділяє увагу вихованню сина. Активно, підтримує зв`язок з класним керівником та батьками класу, систематично відвідує батьківські збори, завжди на зв`язку в телефонному режимі. Мати, [PERSON] , не відвідувала батьківські збори. Цікавилась успіхами сина і тільки один раз відвідала ліцей, коли [PERSON] навчався у 5 класі. Відповідно до копії характеристики [PERSON] , учениці 5-Г класу ліцею №15 Івано-Франківської міської ради, із слів класного керівника початкової школи мама на батьківські збори не приходила та не цікавилася навчальними досягненнями та вихованням [PERSON] . Належну увагу вихованню учениці приділяє батько. У початковій школі він систематично відвідував батьківські збори, спілкувався по телефону з класним керівником та брав до уваги побажання та рекомендації учителів. На даний час батько продовжує цікавитися успішністю [PERSON] в навчанні та вихованні. Приділяє увагу її здоров`ю, прислухається до рекомендацій класного керівника. Так, із висновку про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , яке є додатком 8 до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 29.09.2025 року №1051, вбачається, що розглянувши первинні матеріали справи, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 13.08.2025 року, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Крім того, із зазначеного висновку встановлено, що працівниками Служби у справах дітей 15.05.2025 року було відвідано сім`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та складено акт обстеження умов проживання дітей. Для дітей облаштовано місце для сну, підготовки уроків, відпочинку. Діти забезпечені одягом відповідно до віку та сезону, продуктами харчування, канцелярським приладдям. Стосунки у сім?ї дружні, дотримуються українських традицій. Також працівниками Служби у справах дітей 15.05.2025 року було проведено бесіду з дитиною [PERSON] , [INFO] . На запитання, з ким дівчинка хоче проживати, [PERSON] розгубилась, зазначила, що хоче бути там, де і брат [PERSON] . Дівчинка повідомила, що з мамою спілкується у телефонному режимі, ходить до мами в гості однак живе з татом і братом. Батько постійно приділяє увагу вихованню дитини. Підтримує зв`язок з класним керівником та батьками, систематично відвідує батьківські збори, завжди на зв`язку в телефонному режимі. Мати не відвідувала батьківські збори. Успіхами дочки цікавилася в першому класі. Мати [PERSON] проживає окремо. Декларацію про вибір лікаря, який надає дитині первинну медичну допомогу, укладено від 12.01.2019 року із лікарем-педіатром СП «МДП» [PERSON] . На прийом до лікаря дитину приводить зазвичай батько, іноді мати, рекомендації лікаря виконують. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частини третьої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. У статті 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої статті 18 Конвенції про права дитини держави - учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, з огляду на те, що дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, судовий розгляд сімейних спорів, в яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним. Ухвалюючи рішення від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13), ЄСПЛ вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Аналіз наведених норм права і практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Так, судом встановлено, що із 17.08.2010 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.05.2020 року розірвано. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , та [INFO] народилась дочка [PERSON] . Позивач [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Згідно зі статтею 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається зі згоди батьків, а по досягненні дитиною 10 років - зі спільної згоди батьків та самої дитини. По досягненні дитиною 14 років, коли батьки проживають окремо, місце проживання визначається дитиною. Ч.2 ст.29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Оскільки, станом на час розгляду справи [PERSON] [INFO] , виповнилось 14 років, тому у відповідності до ч.2 ст.29 ЦК України не підлягає до задоволення вимога про визначення місця проживання [PERSON] [INFO] , разом із батьком [PERSON] . У статті 19 СК України встановлено, що під час розгляду спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.171 СК України дитина може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Допитана у судовому засіданні у присутності представника органу опіки на піклування та психолога дитина [PERSON] зазначила, що на даний час проживає з батьком та братом, іноді приходить до мами гратись з молодшими братами, ходить з мамою гуляти. Батько займається її вихованням, купляє все необхідне для школи, одяг та продукти харчування, проводить вільний час з батьком та братом. У квартирі створені належні умови для її проживання. Зазначила, що хоче проживати з батьком, оскільки вона не може проживати з матір`ю, так як у квартирі в якій проживає мама тільки одна кімната, та у ній проживає мама, її цивільний чоловік та двоє малолітніх дітей. Молодші брати, які проживають з мамою заважають їй навчатись, ламають її речі. Проживати з батьком та старшим братом у батьковій квартирі їй зручніше, оскільки ближче до школи, гуртків та друзів. В судовому засіданні психолог, який був присутній під час з`ясування думки дитини [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] висловлювалася вільно, але хвилювалася. З висновку про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , яке є додатком 8 до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 29.09.2025 року №1051, встановлено, що з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Суд зазначає, що мати дитини, яка безумовно відіграє важливу роль у її житті, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати. Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. Найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Кожний із батьків не позбавлений права ставити у майбутньому питання щодо зміни місця проживання дитини з урахуванням обставин, що матимуть істотне значення. Отже, врахувавши досліджені докази, виходячи з балансу інтересів дитини та батьків, з найкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про те, що визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , буде максимально відповідати інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial