Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

26 вересня 2025 року до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 204, 512-514, 516, 526, 625, 1048, 1054, 1082 ЦК України, просить: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 101851683 від 05.08.2021 у розмірі 89 700 гривень; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 422,40 гривень та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 05.08.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» Нестеренко С.Є. подав Заявку на отримання кредиту № 101851683. Дана заявка знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач до укладення договору отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на вебсайті Товариства і є невід`ємною частиною цього Договору. Правила надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті кредитодавця. Електронний підпис на дану заяву було накладено відповідачем одноразовим ідентифікатором. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 101851683 від 05.08.2021 із ТОВ «МІЛОАН», на підставі якого відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 20 000 гривень. 12.11.2021 згідно умов договору відступлення права вимоги № 13Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за кредитним договором № 101851683 від 05.08.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 101851683 від 05.08.2021. Згідно Договору відступлення сума заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» становить 89 700 гривень, із яких: заборгованість за тілом кредиту - 20 000 гривень; заборгованість за процентами 67 500 гривень; заборгованість за комісійними винагородами - 2 200 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Ухвалою судді від 06 жовтня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 03 листопада 2025 року. Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року судовий розгляд справи було відкладено на 28 листопада 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України. Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету. До суду в підсистемі «Електронний суд» від представника позивача за довіреністю Куриліної В.В. надійшла заява, в якій вона просила судові засідання проводити за відсутності представника позивача, задовольнити позовну заяву в повному обсязі, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, проте конверт із судовою повісткою та доданими документами повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку [PERSON] , якому адресовано судову повістку разом із доданими документами, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки суд не повідомив. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 28 листопада 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 серпня 2021 року [PERSON] на сайті miloan.ua створив та заповнив анкету-заяву на кредит № 101851683, в якій зазначив свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, дату народження, номер мобільного телефону, паспортні дані, адресу зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання, інформацію про освіту, місце роботи та щомісячні доходи (а. с. 12). З Анкети-заяви на кредит № 101851683 від 04.08.2021 року вбачається, що відповідачу [PERSON] погоджені наступні умови кредитування по вказаній заяві: сума кредиту 20 000 гривень; строк кредиту 30 днів; ставка процентів 1,25 % за кожен день користування; комісія за надання 11,00 % одноразово (зв. ст. а. с. 12). Анкета-заява на кредит № 101851683 від 04.08.2021року також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви №101851683, зокрема про такі дії: заповнення заяви, автоматичну перевірку, перевірку у базі кредитних історій, скоринг, перевірку у базі кредитних історій, скоринг, підписання договору. Отже, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним у заяві номер телефону одноразовий ідентифікатор, який відповідач використав для підтвердження підписання договору. 05 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено електронний договір про споживчий кредит № 101851683, паперова копія якого додана до позовної заяви, шляхом підписання сторонами електронними підписами (далі кредитний договір № 101851683) (а. с. 25-29). Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору № 101851683 кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. В пункті 1.2. кредитного договору № 101851683 зазначено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 20 000, 00 гривень у валюті: українські гривні. З пунктів 1.3.-1.4. кредитного договору № 101851683 вбачається, що кредит надається строком на 30 днів з 05.08.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 04.09.2021. Як вбачається з пунктів 1.5.1.-1.5.2. пункту 1.5., пунктів 1.6.-1.7. кредитного договору № 101851683, комісія за надання кредиту: 2 200,00 гривень, яка нараховується за ставкою 11,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 7 500,00 гривень, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього договору. Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору № 101851683 кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно з пунктом 2.2.1. кредитного договору № 101851683, позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.2. договору, в термін (дату), вказаний в п. 1.4.. У випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2. договору, або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах, визначених п .2.3 договору. Пунктом 2.2.2. кредитного договору № 101851683 передбачено, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 договору. З пункту 2.2.3. кредитного договору № 101851683 вбачається, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п.1.6 договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою, встановленою п. 1.6., та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2. договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника. Згідно з пунктом 2.3.1. кредитного договору № 101851683, продовження вказаного в п. 1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Як вбачається\~з пункту\~2.3.1.1.\~кредитного договору\~№ 101851683, позичальник має\~право неодноразово\~продовжувати строк\~кредитування,\~за умови,\~що кредитодавцем\~надана така\~можливість позичальнику\~відповідно до\~розділу 6\~Правил надання\~фінансових кредитів\~(послуг)\~товариством,\~що розміщені\~на веб-сайті\~Товариства tengo.ua\~за посиланням\~https://tengo.ua/s/documents\~і є\~невід`ємною\~частиною цього\~Договору.\~Для продовження\~строку кредитування\~за цим\~пунктом позичальник\~має вчинити\~дії,\~ передбачені\~розділом 6\~Правил,\~у т.ч.\~сплатити комісію\~за управління\~та обслуговування\~кредиту та\~певну частку\~заборгованості по\~кредиту.\~Можливі періоди\~продовження строку\~кредитування,\~максимальні ставки\~комісії за\~управління та\~обслуговування кредиту:\~строк продовження\~-\~3\~дні;\~максимальний розмір\~комісії,\~відсоток від\~поточного залишку\~кредиту \~3,00\~%;\~строк продовження\~-\~7\~днів;\~максимальний розмір\~комісії,\~відсоток від\~поточного залишку\~кредиту \~5,00\~%; строк продовження 15 днів; максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 10,00 %. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2. договору. Відповідно до пункту 2.3.1.2. кредитного договору № 101851683 позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах, вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. В пункті 2.4.1. кредитного договору № 101851683 визначено, що позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. Пунктом 3.2.6. кредитного договору № 101851683 визначено, що кредитодавець має право, крім інших передбачених законодавством та цим договором прав, відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. У випадку, якщо після відступлення прав вимоги за цим договором кредитодавець отримає від позичальника платіж (кошти) для погашення існуючої заборгованості за цим договором, такий платіж (кошти) відповідно до частини другої статті 516 Цивільного кодексу України позичальнику не повертаються і зараховуються в рахунок виконання зобов`язань позичальника за цим договором. Відповідно до пункту 3.3.2. кредитного договору № 101851683 позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни, передбачені п.п.1.1.-1.6. та п. 2.4. цього договору. Як вбачається з Графіку платежів, що є Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 101851683 від 05.08.2021, дата платежу 04.09.2021; до сплати разом 29\~700 гривень, в тому числі: кредит 20 000 гривень; комісія за надання кредиту 2 200 гривень; проценти 7\~500 гривень (зв. ст. а. с. 29). 05 серпня 2021 року відповідачем [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту № 101851683, який є Додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 101851683 від 05.08.2021, шляхом підписання сторонами електронними підписами одноразовим ідентифікатором, в якому викладено основні умови кредитування (а. с. 30). З платіжного доручення № 30702308 від 05.08.2021 видно, що 05.08.2021 ТОВ «МІЛОАН» було перераховано на картку [PERSON] № [NUMBER] 20\~000 гривень, призначення платежу: кошти згідно договору 101851683 (а. с. 35). Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором № 101851683 від 05.08.2021, що долучений до матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором № 101851683 від 05.08.2021 станом на 03.11.2021 становить 89 700 гривень, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 20 000 гривень, заборгованості за процентами, нарахованими за період з 06.08.2021 по 03.11.2021, у розмірі 67 500 гривень, заборгованості за комісією за надання кредиту у розмірі 2 200 гривень (а. с. 15). У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 12 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було укладено договір відступлення прав вимоги № 13Т, відповідно до пункту 1.1. якого на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитним договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (а. с. 17-24). Згідно з пунктом 1.2. договору відступлення прав вимоги № 13Т, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, і набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Як вбачається з пунктів 6.1.- 6.2. договору відступлення прав вимоги № 13Т, у відповідності до умов цього договору кредитор передає (відступає) новому кредиторові права вимоги до боржників, які виникли у кредитора внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання кредитором боржникам кредитних коштів, та які входять до портфелю заборгованості. Загальний розмір портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються, складає 50\~719\~567,86 гривень станом на дату підписання сторонами цього договору. За цим договором кредитор передає, а новий кредитор приймає права вимоги в розмірі портфеля заборгованості. Для підтвердження дійсності прав вимоги, що відступаються, кредитор надає новому кредиторові документацію в порядку, передбаченому цим договором. Права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Пунктом 7.1. договору відступлення прав вимоги № 13Т визначено, що в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги, новий кредитор сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 1\~960\~339,57 гривень. Згідно з пунктом 13.1. договору відступлення прав вимоги № 13Т, договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, та діє до 31 грудня 2021 року, але у будь-якому випадку до повного виконання відповідних зобов`язань сторонами. Як вбачається з пункту 1 Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 12 листопада 2021 року до договору відступлення прав вимоги № 13т від 12 листопада 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», згідно з вимогами договору відступлення прав вимоги № 13Т від 12 листопада 2021 року, кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників від 12 листопада 2021 року, складений за формою згідно із Додатком № 1 до договору, кількість боржників: 2404. Загальна сума заборгованості: 50\~719\~567,86 гривень (зв. ст. а. с. 24). Відповідно до платіжних інструкцій № 1914 від 29.12.2021, № 1924 від 23.12.2021, № 1894 від 16.12.2021, № 1856 від 09.12.2021, № 1778 від 02.12.2021, № 26 від 25.11.2021, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перерахувало ТОВ «МІЛОАН» оплату згідно з договором про відступлення права вимоги № 13Т від 12.11.2021 (а. с. 39-41). Як вбачається з Витягу з Додатку до договору відступлення прав вимоги № 13Т від 12.11.2021, право вимоги до боржника [PERSON] за договором № 101851683 від 05.08.2021 на загальну суму 89 700 гривень, з яких: 20 000 гривень сума заборгованості по тілу кредиту, 67 500 гривень заборгованість по процентах, 2\~200 гривень заборгованість по комісії, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (а. с. 14). Таким чином, вказаний договір набув чинності, за яким згідно з Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 12 листопада 2021 року до договору відступлення прав вимоги № 13Т, укладеного 12 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», вимоги за договором про споживчий кредит № 101851683, укладений 05.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] , перейшли до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Питання дійсності договору відступлення прав вимоги № 13Т, укладеного 05 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», в установленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору відступлення прав вимоги № 13Т, укладеного 12 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору. 25 липня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було відправлено відповідачу [PERSON] претензію від 25.07.2025, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» вимагало від відповідача виконати зобов`язання за кредитним договором № 101851683 від 05.08.2021 та негайно погасити заборгованість в розмірі 89 700 гривень протягом тридцяти днів, що підтверджується копією вимоги від 25.07.2025, проте вказана претензія залишилась не виконаною відповідачем (а. с. 37). Відповідно до частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом частини першої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у частини третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша цієї статті). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті). Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом\~частини першої\~статей 626,\~628,\~629\~ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що договір про споживчий кредит № 101851683 від 05.08.2021 було укладено в електронній формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII). На підтвердження своїх вимог позивачем надано паперову копію електронного договору про споживчий кредит № 101851683 від 05.08.2021, в якому зазначено, що договір про споживчий кредит № 101851683 від 05.08.2021 підписаний позичальником [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Зазначені обставини свідчать про належне укладення договору про споживчий кредит № 101851683 від 05.08.2021, в тому числі погодження відповідача [PERSON] з умовами вказаного договору, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Доказом підтвердження отримання коштів відповідачем [PERSON] за договором про споживчий кредит № 101851683 від 05.08.2021 є платіжне доручення № 30702308 від 05.08.2021, відповідно до якого 05.08.2021 ТОВ «МІЛОАН» було перераховано на картку [PERSON] 20\~000 гривень, призначення платежу: кошти згідно договору 101851683. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором № 101851683 від 05.08.2021 року, що долучений до матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором № 101851683 від 05.08.2021, станом на 03.11.2021 становить 89\~700 гривень, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 20\~000 гривень, заборгованості за процентами, нарахованими за період з 06.08.2021 по 03.11.2021, у розмірі 67\~500 гривень, нараховані в межах строку кредитування з урахуванням пролонгацій відповідно до пункту 2.3.1.2. кредитного договору № 101851683,\~ заборгованості за комісією за надання кредиту у розмірі 2\~200 гривень (а. с. 15). Вказаний розмір заборгованості відповідачем не спростований. Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного договору про споживчий кредит № 101851683 від 05.08.2021, договору відступлення прав вимоги № 13Т від 12 листопада 2021 року, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем [PERSON] , суд вважає правильним задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 101851683 від 05.08.2021 в розмірі 89 700 гривень, з яких: 20 000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 67 500 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом, нарахованими за період з 06.08.2021 по 03.11.2021, в межах строку кредитування, нараховані відповідно до пункту 2.3.1.2. кредитного договору № 101851683; 2 200 гривень заборгованість за комісією за надання кредиту. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що адвокат Міньковська Анастасія Володимирівна надавала позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правової допомоги № 42649746 від 05 травня 2025 року, укладеного між адвокатом Міньковською Анастасією Володимирівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (а. с. 31-33). Як вбачається з пункту 2.1. договору про надання правової допомоги № 42649746, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Пунктом 3.1. договору про надання правової допомоги № 42649746 передбачено, що адвокат на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги, зокрема, представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в господарських, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів. В підпункті 4.1.4. пункту 4.1. договору про надання правової допомоги № 42649746 визначено, що клієнт приймає на себе наступні зобов`язання, зокрема, оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 договору. Відповідно до пунктів 4.1., 4.2., 4.4.-4.5. Розділу 4 «Порядок здійснення розрахунків» договору про надання правової допомоги № 42649746 загальна вартість послуг, що надається адвокатом, складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п. 4.7. даного договору, а також гонорар, який зазначений у п. 4.8. даного договору. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав адвокату письмові аргументовані заперечення на акт. 29 липня 2025 року між Адвокатом Міньковської Анастасії Володимирівни та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Додаткову угоду № 101851683 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 05 травня 2025 року (а. с. 34). Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди № 101851683 розширено розділ «2. Предмет договору» та доповнено новим пунктом такого змісту: «2.1. адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] . Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Міньковською А.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення кредитної заборгованості, складеного 29 липня 2025 року адвокатом Міньковською А.В., на підставі договору про надання правової допомоги № 42649746 від 05.05.2025 та додаткової угоди до нього, адвокат Міньковська А.В. надала наступні послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 1 година, вартість однієї години 1\~000 гривень, загальна вартість 1\~000 гривень; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 2 години, вартість однієї години 1 500 гривень, загальна вартість 3 000 гривень; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 0,5 години, вартість однієї години 1 000 гривень, загальна вартість 500 гривень; подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками, до суду 0,5 години, вартість однієї години 1 000 гривень, загальна вартість 500 гривень, разом 5 000 гривень (а. с. 16). Як вбачається з Акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), підписаного 29 липня 2025 року між адвокатом Міньковською Анастасією Володимирівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 42649746 від 05.05.2025, Додаткових угод, на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Міньковською А.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення кредитної заборгованості, склали цей акт про те, що адвокат надав, клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 5\~000 гривень, зокрема: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 1 година, вартість однієї години 1\~000 гривень, загальна вартість 1\~000 гривень; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 2 години, вартість однієї години 1\~500 гривень, загальна вартість 3\~000 гривень; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 0,5 години, вартість однієї години 1\~000 гривень, загальна вартість 500 гривень; подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками до суду 0,5 години, вартість однієї години 1 000 гривень, загальна вартість 500 гривень, разом 5\~000 гривень (а. с. 11). Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Враховуючи час,\~затрачений адвокатом\~Міньковською Анастасією\~Володимирівною на\~правовий аналіз\~обставин спірних\~правовідносин та\~надання правових\~рекомендацій (консультацій)\~щодо захисту\~інтересів ТОВ\~«ДІДЖИ ФІНАНС»,\~складання позовної\~заяви про\~стягнення кредитної\~заборгованості,\~формування додатків\~до позовної\~заяви (письмові\~докази), подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками, до суду, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 5 000 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Клопотання про зменшення розміру професійної правничої допомоги відповідачем суду не надано. За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то виходячи з положень статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 гривень. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved