Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 01.06.2018 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено Кредитний договір №22034000066200. Відповідно до Кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит, а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Відповідно до п. 8-9 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування», процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені. Згідно з\~умовами Договору\~факторингу №\~28/03/24,\~АТ «БАНК\~КРЕДИТ ДНІПРО»\~(ЄДРПОУ\~14352406)\~відступлено право\~вимоги за\~Кредитним Договором\~№22034000066200 від 27.11.2021 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» (ЄДРПОУ:43453613), а відповідно ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто право вимоги до Відповідача. Згідно з Договором факторингу, сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») становить 28530,02 грн., із яких: - заборгованість по тілу кредиту: 16237,92 грн; - заборгованість по відсотках 3316,1 грн; - заборгованість по комісії 8976 грн. Таким чином, у зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором утворилась заборгованість, тому позивач просив: -стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 22034000066200 від 01.06.2018 у розмірі 28530,02 грн; - у порядку розподілу судових витрат стягнути із Відповідача на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок); - стягнути із Відповідача на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок). У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач позов визнала частково. Представник відповідача [PERSON] надав відзив, за яким Відповідач заперечує проти заявленого розміру заборгованості за Кредитним договором, зокрема в частині розміру процентів за користування кредитом та нарахування комісій за банківське обслуговування кредиту. Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено: щомісячна комісія за обслуговування кредиту: 3,0% від Суми Кредиту. Відповідно до даного пункту Кредитного договору, Первісним кредитором було нарахована комісія у розмірі 8976,00 грн. Проте 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною. У договорі\~№22034000066200\~від 01.06.2018\~р.\~передбачено необхідність\~внесення плати\~за додаткові,\~супутні послуги\~банку,\~пов`язанні\~обслуговуванням кредитної\~заборгованості,\~однак не\~зазначено переліку\~додаткових та\~супутніх банківських\~послуг кредитодавця,\~які пов`язані\~з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, а також відсутні докази надання таких послуг відповідачу. З урахуванням викладеного, плата за комісію за договором №22034000066200 від 01.06.2018 р. стягненню не підлягає. Таким чином, Відповідачці встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору: Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за Кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за Кредитом 56% річних. Така конструкція суперечить суті правового регулювання. Частина 1 ст. 1048 ЦК України передбачає право кредитодавця на одержання процентів від суми позики як плати за правомірне користування грошовими коштами до закінчення строку виконання зобов`язання. Натомість ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання: боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Верховний Суд у постанові від 27.07.2021 у справі № 910/18943/20 чітко зазначив, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, а тому положення ч. 1 ст. 1048 ЦК України (проценти як плата за користування) та ч. 2 ст. 625 ЦК України (проценти як санкція) не можуть застосовуватись одночасно. Проценти за користування кредитом стягуються лише до моменту прострочення, а після настання прострочення підлягають стягненню виключно проценти як міра відповідальності. Однак, процентна ставка у розмірі 56% річних що нараховується на прострочену заборгованість за Кредитом, визначена Кредитним договором як така що нараховується саме за користування кредитом. З Кредитного договору не вбачається що нарахування відсотків у розмірі 56% річних є мірою відповідальності клієнта, який прострочив виконання зобов`язання за споживчим кредитом, передбаченою частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Договірне визначення 56 % річних як «процентів за користування» суперечить суті правової норми та фактично є завуальованим штрафом. Отже, встановлена договором «процентна ставка» у розмірі 56 % річних фактично є не платою за користування кредитом, а замаскованою санкцією за прострочення, що за своєю природою регулюється ст. 625 ЦК України. Водночас, як вбачається з п. 4 Кредитного договору, проценти за користування кредитом за увесь строк кредитування розраховані кредитором у розмірі 0,27 грн, за процентною ставкою 0,001% річних, що включено до загальної вартості кредиту для клієнта. Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Отже, розмір процентів за користування кредитом не може перевищувати той що встановлений договором, а саме 0,27 грн, за весь строк кредитування. З розрахунку заборгованості, наданого Позивачем, вбачається сплата Відповідачкою грошових коштів в рахунок погашення Кредиту у загальному розмірі 19383,75 грн, що були розподілені банком на погашення складових заборгованості у такій послідовності: погашення тіла кредиту 10845,83 грн; погашення процентів за користування кредитом 377,92 грн; погашення комісії 8160,00 грн. Оскільки комісія є нікчемною, а розмір процентів за користування Кредитом не може перевищувати встановлені договором 0,27 грн, сплачені Відповідачем кошти що були зараховані банком на сплату комісії та процентів за користування кредитом понад розміру таких процентів встановленим Кредитним договором, підлягають зарахуванню в рахунок погашення частини основної суми кредиту. Таким чином, реальна сума заборгованості яку Відповідач визнає за Кредитним договором складає - 16237,92 грн 8160,00 грн (377,92 грн - 0,27 грн) = 7700,27 грн (заборгованість за тілом Кредиту), де: 16237,92 грн тіло кредита, що стягується Позивачем; 8160,00 грн комісія, що була оплачена Відповідачем, 377,92 грн проценти, що були погашені Відповідачем, 7700,27 грн реальна заборгованість Відповідача перед Позивачем. Щодо судових витрат, то з долученого Позивачем детального опису наданих послуг, правнича (правова) допомога, надана адвокатом Кеню Д. В. складалась з: - правового аналізу обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС»; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач; формування додатків до позовної заяви (письмові докази). Відповідач просить суд критично оцінити розмір заявлених витрат та врахувати принцип розумності, справедливості та співмірності обсягу витрат до фактичної складності справи. З огляду на це, розмір витрат на правничу допомогу, які будуть покладені на Відповідача, підлягають зменшенню до 1000,00 грн. Разом з тим, представництво інтересів Відповідача здійснював адвокат Яресько Тарас Віталійович на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 13.06.2025 №23067. 30.04.24 між Відповідачем та адвокатом Яресько Т. В. було укладено Додаток №4 до даного Договору, який визначає порядок оплати правничої (правової) допомоги, що полягає в ознайомленні з матеріалами справи, формуванні правової позиції, написанні заяв по суті, заяв та клопотань (за необхідності), та інш. Вартість послуг за домовленістю Сторін складає фіксований Гонорар у сумі 10000,00 грн, які 11.08.2025 Відповідачем були сплачені. З урахуванням викладеного, представник відповідача просив: -позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 43453613) щодо стягнення заборгованості з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за Договором про надання споживчого кредиту № 22034000066200 від 01.06.2018 р. задовольнити частково та стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) заборгованість у розмірі 7700,27 грн. - в іншій частині позовних вимог відмовити. - стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 43453613) пропорційно до задоволених позовних вимог: судовий збір в розмірі 651,62 грн та витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 269,00 грн. - стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 43453613) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) пропорційно до задоволених позовних вимог витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 7310,00 грн. У судовому засіданні позицію, викладену у відзиві, підтримав. Фактичні обставини, встановлені судом. Так, суд встановив, що 01.06.2018 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено Кредитний договір №22034000066200. Відповідно до Кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит, а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Умовами визначено: - надані кошти у сумі 27200,00 грн строком на 24 місяців; - кінцева дата погашення кредиту 01 червня 2020 року; - цільове призначення на споживчі потреби; -процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість з кредитом у розмірі: 0,001% річних; Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 3% від суми кредиту, - у разі неповернення суми кредиту в терміни, встановлені договором, Клієнт зобов`язаний сплатити Банку проценти за порушення грошового зобов`язання в розмірі 56,00% процентів річних від простроченої заборгованості за Кредитом за кожен день прострочення, включаючи день погашення простроченої заборгованості. Указаний Договір [PERSON] підписала письмовим підписом та підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (а. с. 7). За розрахунком, наданим АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», заборгованість становить 28530,02 грн, із яких: - заборгованість по тілу кредиту: 16237,92 грн; - заборгованість по відсотках 3316,1 грн; - заборгованість по комісії 8976 грн (а. с. 8-9). У матеріалах справи наявна Виписка по особовому рахунку за період з 27.11.2021 по 27.03.2024 (а. с. 10-52). 28.03.2024 між АТ "Банк Кредит Дніпро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" укладено Договір факторингу №28/03/24, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, за Договором № 22034000066200 від 01.06.2018 (а. с. 53-58). За витягом з Реєстру боржників до вказаного Договору факторингу, загальний розмір заборгованості відповідача за Договором № 22034000066200 від 01.06.2018 у розмірі 28530,02 грн. Додано платіжні інструкції банку, за якою підтверджено виконання умов договору про відступлення право вимоги (а. с. 60). До матеріалів справи також додано Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статут ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС». Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 627-628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629, 638 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Щодо суті зобов`язання та права вимоги. Суд встановив факт укладення між первісним кредитором (АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО») та відповідачем Кредитного договору № 22034000066200 від 01.06.2018 та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів. Також є правомірним перехід права вимоги від АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» на підставі Договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024, відповідно до ст. 512, 514, 1077 ЦК України. Таким чином, позивач набув права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Щодо нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Кредитний договір від 01.06.2018 є договором про споживчий кредит, укладеним після набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої статті 11, а також частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» та усталеної судової практики Верховного Суду (зокрема, у справах щодо стягнення аналогічних комісій), плата за обслуговування кредиту, яка не передбачає надання споживачеві конкретної, окремої та реальної додаткової послуги, пов`язаної з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є неправомірною. Оскільки позивач не надав доказів наявності та переліку додаткових та супутніх банківських послуг, які надавалися відповідачу і за які встановлена щомісячна комісія, умова Договору щодо обов`язку сплати комісії за обслуговування кредиту є нікчемною на підставі ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, сума заборгованості, що складається з комісії (8976,00 грн), не підлягає стягненню, а кошти, фактично сплачені відповідачем в рахунок погашення комісії (8160,00 грн), мають бути зараховані на погашення основної суми кредиту (тіла кредиту). Щодо нарахування процентів за користування кредитом. Договором встановлено процентну ставку на строкову заборгованість у розмірі 0,001% річних, а загальна сума процентів за весь строк кредитування, включена до загальної вартості кредиту, складає 0,27 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Таким чином, загальний розмір правомірно нарахованих процентів за користування кредитом обмежується сумою 0,27 грн. Процентна ставка у розмірі 56% річних, встановлена на прострочену заборгованість, за своєю правовою природою є не платою за правомірне користування коштами (ст. 1048 ЦК України), а мірою відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Однак, оскільки Договір визначає 56% як «проценти за користування», такий договірний пункт суперечить суті правового регулювання, що виключає одночасне застосування плати за користування та санкції за прострочення. У зв`язку з цим, а також з огляду на обмеження процентів загальною вартістю кредиту, суд відхиляє вимогу позивача про стягнення процентів у розмірі 3316,10 грн. Визначення остаточної суми заборгованості. Оскільки відповідач фактично сплатила 377,92 грн в рахунок погашення процентів, а належний розмір процентів становить лише 0,27 грн, сума надмірно сплачених процентів (377,92 грн - 0,27 грн = 377,65 грн) підлягає зарахованню на погашення тіла кредиту. Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», становить: -заборгованість по тілу кредиту: 7 700,27 грн -заборгованість по процентах: 0,27 грн. Загальна сума заборгованості: 7700, 54 грн. Щодо стягнення судового збору. Суд виходив з того, що ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції №12348 від 21.07.2025, позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) (а. с. 60). Оскільки позивач просив стягнути 28530,02 грн, а суд встановив заборгованість у розмірі 7700,54 грн, отже позов задоволено частково, а саме на 27 % (7700,54 грн х 100% : 28530,02 грн), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 654,05 грн (2422,40 грн х 27% : 100%). Щодо розподілу судових витрат. Позивач просить стягнути із Відповідача на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. На підтвердження таких витрат надає: акт 22034000066200 від 21.07.2025 (а. с. 64), договір №43453613 від 02.01.2025 (а. с. 66-68); додаткову угоду №22034000066200 від 21.07.2025 (а. с. 69); детальний опис робіт від 21.07.2025 (а. с. 71). Суд вважає вказані витрати обґрунтованими, витрати не є надмірними порівняно з аналогічними справами, є співмірними із ціною позову; були об`єктивно необхідними для захисту інтересів клієнта. Отже, у задоволенні клопотання представника відповідача про зменшення витрат слід відмовити та з урахуванням положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача випрати пропорційно задоволеним вимогам 1350,00 грн (5000,00 грн х 27% : 100%). Представник відповідача просить стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 43453613) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) пропорційно до задоволених позовних вимог витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 7310,00 грн. Так, на підтвердження таких витрат надає: договір про надання правничої допомоги від 13.06.2025 (а. с. 115-116), додаток №4 до договору від 11.08.2025 (а. с. 117); розрахункову квитанцію №11/08/2025 (а. с. 118), акт приймання-передачі послуг від 25.08.2025 (а. с. 119), детальний опис робіт від 25.08.2025 (а. с. 120), що становлять 10000,00 грн. Суд вважає такі витрати доведеними та стягує з позивача на користь відповідача 7300,00 грн (10000,00 грн х 73% : 100%).

Outcome: partial