Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилалося на те, що 27.06.2022 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №187204633 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. У вказаному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 6 000 грн. на банківську карту відповідача. 28.11.2018 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого з урахуванням додаткових угод, продовжено. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №189 від 09.08.2022 р. до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача. 23.02.2024 р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01. Розділом 2 договору факторингу визначено, що ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 р. до Договору факторингу № 23/0224-01від 23.02.2024 р. від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 08.07.2025 р. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п.1.2 договору факторингу перехід від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 08.07.2025 р. за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22 780,20 грн. Загальна сума заборгованості за кредитним договором №187204633 від 27.06.2022 р. становить 22 780,20 грн. та складається з наступного: 6 000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 16 780,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №187204633 від 27.06.2022 р у розмірі 22 780,20 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримав, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 27.06.2022 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №187204633 у формі електронного документа з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором MNV7GT35. За вказаним договором кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 6 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти відповідно до умов зазначених у цьому договорі, додаткових до нього правилах. Позичальнику надається дисконтний період кредитування, строк якого складає 7 днів від дати отримання позичальником коштів. Сторони погодили, що встановлений строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником активовано функцію продовженння строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду не обмежена. Кінцева дата повернення кредиту 04.07.2022 р. (п.п.3.8, 7.1, 7.3 договору). У разі якщо Позичальник продовжує користуватись Кредитом після закінчення Дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду (п.7.2.2. договору). Зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (Базова процентна ставка) (п.8.3 договору). Зобов`язання по сплаті процентів за користування Кредитом після закінчення Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1\~087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (п.8.4 договору). 27.06.2022 р. відповідачем подана Заявка на отримання грошових коштів в кредит, де вказані його дані, зокрема фінансовий номер телефону, електронна адреса, дата народження, паспортні дані, РНОКПП, адреса реєстрації та проживання, а також номер картки [NUMBER] . З копії платіжного доручення №215аb76ef-1102-4171-8c80-6f83ef0612b2 від 27.06.2022 р. слідує, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на ім`я отримувача [PERSON] на картковий рахунок 5355-57XX-XXXX-9112 кошти згідно договору №187204633 від 27.06.2022 р. в сумі 6 000 грн. Таким чином судом встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. У свою чергу, позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання відповідно цього договору. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №187204633 від 27.06.2022 р., заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 31.07.2025 р. складає 22 780,20 грн. та складається з наступного: 6 000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 16 780,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Із дослідженого судом кредитного договору №187204633 від 27.06.2022 р. встановлено, що оспорюваний договір укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно ч.1 ст.5 Закону України\~«Про електроннідокументи\~таелектронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч.1, ч.2 ст.6\~Закону України\~«Про електроннідокументи\~таелектронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1 ст.7\~Закону України\~«Про електроннідокументи\~таелектронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно доЗакону України«Про електронні довірчі послуги». Стаття 12\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як було встановлено судом, кредитний договір №187204633 від 27.06.2022 р. укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію»та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатору (MNV7GT35), та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного уписьмовій формі. Із копії вказаного договору видно, що [PERSON] як позичальник за кредитним договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши відповідачу свої персональні дані. 28.11.2018 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого з урахуванням додаткових угод, продовжено. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №189 від 09.08.2022 р. до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача. 23.02.2024 р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01. Розділом 2 договору факторингу визначено, що ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 р. до Договору факторингу № 23/0224-01від 23.02.2024 р. від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 08.07.2025 р. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п.1.2 договору факторингу перехід від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 08.07.2025 р. за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22 780,20 грн. 08.07.2025 р. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п.1.2 договору факторингу перехід від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 08.07.2025 р. за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22 780,20 грн. Пунктом 1 ч.1 ст.512\~ЦК України передбачено, щокредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. Статтею 1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1081 ЦК Україниклієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч.1 ст.1082 ЦК Україниборжник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Отже, ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» у визначеному законом порядку набуло право вимоги до [PERSON] . Згідно ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Частиною 1 ст.1048\~ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Звертаючись до суду з позовними вимогами, ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» посилалося на те, що заборгованість відповідача становить: 22 780,20 грн., з них заборгованості по тілу кредиту 6 000,00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам - 16 780,20 грн. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем було долучено: розрахунок заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за період з 27.06.2022 р. по 09.08.2022 р.; розрахунок заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс» за період 10.08.2022 р. по 01.10.2022 р.; виписку з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором №187204633 від 27.06.2022 р. за період 08.07.2025 р. по 31.07.2025 р. Положеннями статті 81\~ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідач будь-якими доказами не спростував наявності у нього, пред`явленої до стягнення заборгованості та не оспорив правомірності набуття ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» права вимоги до нього. Таким чином, за кредитним договором №187204633 від 27.06.2022 р. наявна заборгованість у розмірі 27 780,20 грн. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] всупереч умовам кредитного договору не здійснено погашення кредитної заборгованості. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, враховуючи те, що відповідач не належно виконує свої зобов`язання за укладеним договором та відповідно не надав суду доказів на спростування вказаного, доходить висновку, що позов ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей 137,141 ЦПК України. З огляду на статтю 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку,що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109). Частина друга статті 141\~ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України). Так, представником позивача до позовної заяви було долучено Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.06.2025 р. відповідно до якого керівником ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» є Поляков О.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльність Тараненко А.І., довіреність від 04.12.2024 р., відповідно до якої ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», в особі директора Полякова О.В. уповноважила адвоката Тараненко А.І. вчиняти від імені товариства відповідні дії; додаткова угода № 25770710464 до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 р., укладену між АБ «Тараненко та Партнери» та ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», згідно якої клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відноситься до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема до [PERSON] за кредитним договором №187204633 від 27.06.2022 р., акт прийому-передачі наданих послуг від 17.07.2025 р. Відповідно до вказаного акту, адвокатське бюро «Тараненко та партнери» та ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» засвідчили, що виконавець надав, а клієнт отримав наступні послуги: складання позовної заяви ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» до позичальника, яким є [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №187204633 від 27.06.2022 р. кількість витрачених годин 2 годин, вартість послуги 5000 грн.; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №187204633 від 27.06.2022 р. кількість витрачених годин 2 годин, вартість послуги 1000 грн.; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №187204633 від 27.06.2022 р. на рахунок позичальника, яким є [PERSON] кількість витрачених годин 1 година, вартість послуги 500 грн.; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитом договором №187204633 від 27.06.2022 р. на рахунок позичальника, яким є [PERSON] кількість витрачених годин 1 година, вартість послуги 500 грн. Загальна вартість наданих послуг 7 000 грн. Будь-яких клопотань від відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до суду не надходило. Тому, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved