Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договорам № 3380059 від 23.08.2021 у розмірі 25054,50 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000. Позов обґрунтований тим, що 23.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та [PERSON] укладено договір № 3380059. За умовами даного договору відповідач отримав кредити у розмірі 3000 грн. Позивач зазначає, що кредитодавцем свої зобов`язання за договорами виконані у повному обсязі шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок, вказаний відповідачем при укладенні договору. У подальшому позивач набув право вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором внаслідок укладення низки договорів факторингу. Позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договорів не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість 25054,50 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3000.00 грн; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 22054,50 грн. Виходячи з викладеного, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином. Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідачав до суду не надходило. Виходячи з викладеного, враховуючи, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 23.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та [PERSON] укладено договір № 3380059, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. Договір укладено в електронному вигляді та підписано позичальником із застосування одноразового ідентифікатора L46695. Згідно п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути кКредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Умовами кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок. Факт перерахування коштів за кредитним договором № 3380059 підтверджується квитанцією від 23.08.2021. Позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договорів не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість 25054,50 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3000.00 грн; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 22054,50 грн. Виходячи з викладеного, а також з урахуванням того, що відповідачем не надано суду доказів того, що ним хоч у якомусь обсязі виконано свої зобов`язання за кредитним договором, не спростовано розміру заборгованості належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що твердження позивача про наявність заборгованості відповідача за кредитними договорами є обґрунтованими. 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 29-11-102, відповідно до якого останнє набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3380059, укладеним із [PERSON] 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3380059, укладеним із [PERSON] . На підтвердження факту передання права вимоги за кредитними договорами із відповідачем позивачем надано суду копії договорів факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021, № 10-01/2023 від 10.01.2023, витяги з реєстрів боржників, платіжні доручення та акт про зарахування однорідних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідача за вказаними вище кредитними договорами. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. З урахуванням положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн, на підтвердження чого надає копію Договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 та витяг з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025. Частиною 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). З одного боку, згідно вимог ст. 137 ЦПК України, прийняти рішення про зменшення витрат на правову допомогу суд може виключно за клопотанням відповідача, але з іншого, перевірка обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення судових витрат, у тому числі і витрат на правову допомогу, є обов`язком суду. Виходячи з викладеного, а також враховуючи обсяг отриманої позивачем правової допомоги в межах даної справи, оцінюючи заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді, дотримуючись принципу диспозитивності, а також з урахуванням складності справи, співмірності, доцільності та необхідності понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved