Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що 24.08.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики №3021283. Так, сума позики за договором №3021283 від 24.08.2021 становить 5000,00 грн., процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99000%, яка нараховується за кожнен день користування позикою. Відповідно до положень Договору цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 2.3.3. Договору №3021283 від 24.08.2021 сума позик становить 5000.00 грн. Відповідно до п.2.4.1 Договору проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до додатку №1 до Договору позики. Згідно умов Договорову 0,01000% на день - середньоденнй розмір процентів за користування позикою акційний (4%); 199000% на день середньоденний розмір процентів за користування позикою (базовий 60535,00 річних). Процентні ставки за позикою встановлюються Догвоором позики, є незмінними та діють протягом усього строку дії такого Договору. Додаткові послуги за Договором позики не передбаченів, відповідно будь- яких додаткових витрат, окрім обумовлених Договором позики, позичальник не несе. Відповідно до п.4.1.21Договору позикодавець зобов`язався перерахувати на вказані банківські реквізити суму позики. Відповідно до п.4.4.2 позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити нараховані проценти за користування позикою в строк позики, визначений договором, з правом дострокового повернення позики та оплати заборгованості частинами, а ле в межах строку позики. Відповідач підтвердив, що вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ», які є невідємною частиною Договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами Договору позики. 29.12.2021 було укладено договір №29/12/2021 відповідно до якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3021283. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3021283. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вище вказаним кредитним договором в загальному розмірі 16771,50 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 9000 грн. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. У відповіді на відзив на позовну заяву, позивач посилається на те, що кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладених договорів. Прострочення зобовязання та відповідальність за таке прострочення виникають у позичальника після дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. Позивач вважає, що розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитних договорів, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» зазначає, що повідомлення боржника про заміну кредитора здійснювалось первісними кредитоорами відповідно до умов укладених договорів відступлення прав вимоги. Відповідачем позовні вимоги визнаються частково, зокрема, тіло кредиту в розмірі 5000 грн. 00 коп., заперечується проти задоволення решти позовних вимог, про що через канцелярію суду подано відповідну письмову заяву. Просить розглянути справу у й ого відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи суд відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 24.08.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики №3021283. Так, сума позики за договором №3021283 від 24.08.2021 становить 5000,00 грн., процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99000%, яка нараховується за кожнен день користування позикою. Відповідно до положень Договору цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 2.3.3. Договору №3021283 від 24.08.2021 сума позик становить 5000.00 грн. Відповідно до п.2.4.1 Договору проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до додатку №1 до Договору позики. Згідно умов Договорову 0,01000% на день - середньоденнй розмір процентів за користування позикою акційний (4%); 199000% на день середньоденний розмір процентів за користування позикою (базовий 60535,00 річних). Процентні ставки за позикою встановлюються Догвоором позики, є незмінними та діють протягом усього строку дії такого Договору. Додаткові послуги за Договором позики не передбаченів, відповідно будь- яких додаткових витрат, окрім обумовлених Договором позики, позичальник не несе. Відповідно до п.4.1.1Договору позикодавець зобов`язався перерахувати на вказані банківські реквізити суму позики. Відповідно до п.4.4.2 позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити нараховані проценти за користування позикою в строк позики, визначений договором, з правом дострокового повернення позики та оплати заборгованості частинами, а ле в межах строку позики. Відповідач підтвердив, що вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ», які є невідємною частиною Договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами Договору позики. Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим ідентифікатором w77222 з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст.3, п.12 ст.11, ст..12 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.205 ЦК України), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача [NUMBER] . Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. 29.12.2021 було укладено договір №29/12/2021 відповідно до якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3021283. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3021283. Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів належного виконання [PERSON] зобов`язання як на користь первісного кредитора, так і на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», окрім того, відповідачем також не спростовано кредитну заборгованість по кредитному договору, укладеного з первісним кредитором, не надано суду належні, достатні та допустимі докази належного виконання умов кредитного договору. Як слідує з матеріалів справи, відповідачем не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів за користування кредитом. Будь-яких доказів на спростування заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору. Доказів, які б підвереджували неправомірність вимог позивача, суду також не надано. Одночасно, згідно розрахунку позивача ззагальна аборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №3021283 від 24.08.2021 становить 16771,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 11771,50 грн. Відповідно до ч.1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому\~ЦК України\~та\~ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у\~ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частиною 12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). З матеріалів справи слідує, що було укладено кредитний договір в електронному вигляді, яким передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на платіжну картку позичальника. Отже, підписавши угоду одноразовим електронним ідентифікатором [PERSON] добровільно погодився у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та відсотки за користування кредитом. Частиною 1\~статті 1077 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» втратило такі права. Відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК Українипередбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до\~ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Відповідач, не скористався своїм правом, передбаченим\~статтею 191 ЦПК України, та не надав відзив на позовну заяву із його доводами та доказами, на підтвердження своїх заперечень проти позову, у якому міг викласти заперечення щодо факту укладення договору, отримання коштів чи розміру заборгованості. При цьому договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Таким чином, вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення з [PERSON] суми боргу за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. При вирішенні питання про стягнення із відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судових витрат, судом враховується наступне. Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» від 19.11.2024, №4059-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень 00 копійок. Відтак, сума судового збору, що підлягає до сплати за звернення юридичної особи до суду із позовною заявою майнового характеру становить не менше 3028 гривень та не більше 1059800 гривень. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок, про що свідчить платіжна інструкція кредитового переказу коштів №0566510110 від 20.10.2025 (а.с.78), оскільки, позовну заяву подано позивачем до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому позивачем сплачено судовий збір у відповідності до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті ; Закону України «Про судовий збір» (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімумум для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та розраховано з урахуванням положень ч.3 ст.4 вище вказаного Закону, тобто із застосуванням пониженого коефіцієнту 0,8 (3028,00 грн. х 0,8=2422,40 грн.). З врахуванням того, що позов підлягає задоволенню, суд в силу ст.141 ЦПК України приходить до висновку про присудження ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судових витрат, зокрема, судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вище викладене дає суду підстави для задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесених ним при зверненні до суду судових витрат, зокрема, судового збору. Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, що ч.1 ст. 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1, 2 ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч.4 ст.137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує вимоги, викладені в частині 3 цієї статті. Визначаючись з розподілом витрат позивача на правничу допомогу, суд враховує, що ТОВ «Коллект Центр» скористалися правовою допомогою Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» по вказаній справі, про що свідчить договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 (а.с. 51-53). Згідно з наданою заявкою на надання юридичної допомоги №1063 від 01.09.2025 сторони за Договором №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, товариство - ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатське об`єднання - АО «Лігал Ассістанс» погодили надання наступних правових (юридичних) послуг Адвокатським об`єднанням Товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] : надання усної консультації 2 год. - 3000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 2 год.- 6000,00 грн. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved