Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

До Карлівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «ВІН ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №148209 від 03.05.2018 року у загальному розмірі 20462,26 грн.та судових витрат. Позов обґрунтований тим, що 03.05.2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та гр. [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 148209. Відповідно до індивідуальної частини договору № 148209 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», надав відповідачу позику у сумі 3500 грн. ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту № 148209 від 03.05.2018 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 3500 грн., а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС». Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 15635,00 грн., а саме : сума основного боргу 3500,00 грн.; сума боргу за процентами - 1890,00 грн.; сума боргу за пенею та штрафами 9345,00 грн. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до п.2.2 договір факторингу № 1 від 12.04.2018 року окрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній. 31.10.2018 року укладено додаткову угоду № 7 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 8 від 31.10.2018 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 148209 від 03.05.2018 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 25.07.2024 р. відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Договір про надання фінансового кредиту № 148209 від 03.05.2018 року укладений в електронній формі відповідно до закону України «Про електронну комерцію». Заборгованість відповідача за кредитним договором № 283728 від 27.08.2018 року 15635,00 грн. Сума збитків з урахуванням 3% річних 1408,44 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 3418,82 грн. Разом заборгованість становить 20462,26 грн. Ухвалою від 26.08.2025 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 26.09.2025 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін на розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи була повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом подання оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов, від відповідача до суду не надходили. Тому суд, за згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 03.05.2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та гр. [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 148209. Договір про надання фінансового кредиту № 148209 від 03.05.2018 року укладений в електронній формі відповідно до закону України «Про електронну комерцію». Статтею 207 ЦК України передбачено правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі в електронних), у листах, телеграмах, яким обмінялися сторони. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.(ч.3 ст. 639 ЦК України). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч.6 ст. 11 цього закону. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Outcome: approved