Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У лютому 2025 року до суду звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що\~ 29 грудня 2021 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 857975662 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомилась з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV2S3N4. Зокрема, 29 грудня 2021 відповідач ввела ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснула кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора - належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. У вказаному кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. 29 грудня 2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 13 200,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. 28 листопада 2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28 листопада 2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31 грудня 2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 та № 28/1118-01. 31 грудня 2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року 30 жовтня 2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року. 26 грудня 2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 26/12/Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором № 857975662 від 29 грудня 2021, становить 21429,16 грн., яка складається з наступного: 13199,20 грн. - заборгованість по кредиту; 8229,96 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Представник позивача з урахуванням викладеного, просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 857975662 від 29 грудня 2021 року у розмірі 21429,16 грн.\~ та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Ухвалою судді від 05 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 08 серпня 2025 року до суду від представника відповідача, адвоката Зачепіло З.Я. надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що у матеріалах справи відсутні й суду не надано будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів за договором. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором не містить жодного підтвердження реальності господарської операції. По ньому не можна вирахувати коли заборгованість була переведена в прострочку, який був порядок нарахування відсотків, в якому розмірі вони були нараховані, коли вони були нараховані тощо. Вважає, що у справі відсутні належні та достовірні докази передачі права вимоги до відповідача від первісного кредитора до позивача, в той же час позивачем не надано підтвердження сплати первісному кредитору коштів за договором факторингу, як того вимагає Закон. Зазначала. Що сума коштів у розмірі 7 000 грн. за надання правової допомоги є завищеною, неспівмірною зі складністю справи та підлягає зменшенню. 12 серпня 2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Вказано, що позивач надав беззаперечні докази того, що саме відповідач уклала договір з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»;\~ кошти в розмірі 13 200,00 грн. перераховано на карту відповідачу; а саме, до позовної заяви долучено платіжне доручення № ead1256c-9d97-4657-adaa7531df612dfb від 29 грудня 2021 та документ, виданий та підписаний первинним кредитором, з якого вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових послуг вищезгаданої платіжної інструкції. Окрім цього, представником позивача подано клопотання про витребування доказів, 27 травня 2025 року АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» надав відповідь. За встановленої обставини перерахування на банківську картку відповідача 29 грудня 2021 коштів на суму 13 200,00 гривень, та водночас заперечення факту надання йому кредитних коштів є суперечливими. У такий спосіб відповідач намагається уникнути належного виконання зобов`язання. Заперечуючи факт отримання кредитних коштів, відповідач будучи обізнаним про підписання кредитного договору, графіка погашення кредиту та сплати відсотків, не вчиняв дії щодо захисту, на його думку, порушених прав на отримання кредитних коштів за вказаним договором. Твердження представника відповідача необґрунтовані, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. До позовної заяви долучено належні копії розрахунків заборгованості. Алгоритм нарахування заборгованості узгоджений кредитним договором. Підписавши кредитний договір, позичальник надав свою згоду на сплату усіх зазначених у них платежів (процентів та винагороди), які були визначені за взаємною згодою сторін та недійсними не визнані. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Вказано, що укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з відповідачем від 29 грудня 2021 р. не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Право вимоги по кредитному договору № 857975662 від 29 грудня 2021 р. передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому позивачу на підставі Реєстру, який оформлений належним чином. Посилання представника відповідача про обов`язковість підтвердження оплати за договорами факторингу, як умови переходу права вимоги за кредитним договором є необґрунтованим та суперечить встановленим умовам договору. Позивач вважає розмір витрат на професійну правничу допомогу обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню, оскільки адвокат виконав належну та достатню кількість роботи, яка була необхідна для належного представництва інтересів клієнта. Надані послуги відповідають обсягу виконаних завдань, а їх вартість є обґрунтованою та необхідною для ефективного захисту прав та інтересів клієнта. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір від 29 грудня 2021 р. № 857975662, за умовами якого кредитор зобов`язався видати кредит у сумі 13 200,00 грн., а позичальник повернути гроші з нарахованими відсотками, що підтверджується кредитним договором з додатками, паспортом споживчого кредиту, правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», довідкою (про ідентифікацію) щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», Порядком дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг, що свідчить про укладання кредитного договору сторонами в електронній формі. Крім того, зазначений кредитний договір містить електронні підписи одноразовим ідентифікатором. Доказами накладення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором є QRкод матричний код (двовимірний штрих-код), який містить інформацію щодо підписанта електронного договору і призначений для сканування за допомогою мобільного пристрою, сканера штрих-коду з метою швидкої та безпомилкової ідентифікації договору позичальника. Одноразовий персональний ідентифікатор направлено відповідачу на номер мобільного телефону вказаний ним у заявці на отримання грошових коштів, одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу позику у розмірі, що встановлений договором, що підтверджується платіжним дорученням, довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а також Випискою з особового рахунка, що, у свою чергу, спростовує твердження сторони відповідача про те, що суду не надано доказів перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Відповідач належним чином договірні зобов`язання не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджено Детальним розрахунком за вказаним договором та Випискою з особового рахунку. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором № 857975662 від 29 грудня 2021, становить 21429,16 грн., яка складається з наступного: 13199,20 грн. - заборгованість по кредиту; 8229,96 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 28 листопада 2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28 листопада 2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31 грудня 2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 та № 28/1118-01. 31 грудня 2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року . При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року 30 жовтня 2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року. 26 грудня 2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 26/12/Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання - є його порушенням. На підставі встановлених даних, суд дійшов висновку, що сторони уклали кредитний договір, фінансова установа надала відповідачу кредит у розмірі передбаченому у договорі у повному обсязі, відповідач отримала кредитні кошти та взяла на себе зобов`язання повернути їх, але свої зобов`язання не виконала та допустила заборгованість, станом на момент подачі позовної заяви, за кредитним договором, яка дорівнює 21 429,16 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 гривень. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає про наступне. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В частинах 5,6 ст.137 ЦПК України зазначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд вважає, що до заявлених вимог, в тому числі і до вимог про відшкодування витрат на правову допомогу підлягають застосуванню норми статей 12,13,81 ЦПК України, які узгоджуються зі статтями 2,6 ЦПК України. Крім того, в частинах 1-3 статті 89 ЦПК України закріплено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір, додаткову угоду до вказаного договору, акт прийому-передачі наданих послуг. Суд вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу, що складає 7 000,00 грн. є обґрунтованим, співмірним із обсягом наданих послуг та складністю справи.

Outcome: approved