Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник заявника звернулася із вказаною заявою про встановлення факту смерті особи, в якій просить суд встановити факт смерті [INFO] громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Мирноград Донецької області, який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , місце смерті: Донецька область, Покровський район, с. Новоекономічне. \~ \~ \~ \~Направити рішення до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального Міністерства юстиції, допустити негайне виконання рішення. Заявлені вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , заявниця є дружиною [PERSON] . До весерня 2024 року заявниця, її син [PERSON] та чоловік [PERSON] проживали разом у с. Новоекономічне Покровського району Донецької області. Через постійні обстріли заявниця разом із сином [PERSON] у вересні 2024 року виїхала з Донецької області та з 23 вересня 2024 року проживають у м. Горішні Плавні. Чоловік заявниці [PERSON] вирішив залишитись вдома за адресою: [ADDRESS] , утримувати господарство та приглядати за будинком. Оскільки останній був пенсіонером, то кожного місяця допомагав сім`ї фінансово. Останній раз заявниця спілкувалася з чоловіком по телефону [INFO] . \~ \~ \~ \~Після цієї дати зв`язку із чоловіком не було. 03 вересня 2025 року зателефонувала сільський голова [PERSON] та повідомила, що є відеозапис, на якому зафіксовано смерть чоловіка заявниці На даній території на даний час ведуться активні бойові дії, жодного доступу до неї не має, відсутні будь-які медичні та інші державні установи, викликати медичну або представника поліції неможливо, так само як і отримати медичну довідку свідоцтво про смерть або ж засвідчити в органах поліції скоєння злочину. У вересні 2025 року заявниця звернулась до Донецької обласної прокуратури із заявою про вчинення вбивства військовими ЗС РФ Подопригори В.А. Так, заявниці надали відповідь, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №2202505000000863 від 30.08.2025 року за ч.2 статті 438 КК України. Звернувшись до відділу ДРАЦС в м. Горішні Плавні щодо питання реєстр смерті чоловіка заявниці в усній формі було роз`яснено, що остання має право звернутися з відповідною заявою до суду і лише на підставі рішення суду може отримати свідоцтво про смерть чоловіка [PERSON] . А тому заявниця змушена звертатись за встановленням цього факту до суду. Ухвалою суду від 25.11.2025 провадження у справі відкрито та заяву призначено до розгляду. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Перевіривши всі обставини справи, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог, з огляду на наступне. Відповідно до положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.2023 заявниця є дружиною [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа Донецької обласної прокуратури за фактом вбивства [PERSON] , [INFO] здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №2202505000000863 від 30.08.2025 року за ч.2 статті 438 КК України, що підтверджується витягом з ЄДРДР та відеозаписом. В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» містяться роз`яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Зокрема ч.2\~\~ст. 317 ЦПК України\~передбачено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У п. 13\~Постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Згідно Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: 1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; 2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; 3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями. Статтею 9 вказаного Закону\~передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~передбачено, що у разі порушення положень цього\~Закону\~державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. \~З огляду на практику Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах проти Туреччини (зокрема, Loizidou v Turkey, Cyprus v Turkey), а також Молдови і Росії (зокрема, Mozer v the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Others v Moldova and Russia), документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами та органами реєстрації громадянського стану), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватися разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. У справі Cyprus v. Turkey (§§ 91-94) ЄСПЛ постановив, що «зобов`язання не брати до уваги акти факти фактичних утворень не є абсолютним. Життя на відповідній території продовжується для його мешканців. Це життя має бути терпимим, і права мешканців повинні захищатися фактичними органами влади, у тому числі судами; і в інтересах мешканців, акти цих органів не можуть просто ігноруватися третіми державами і міжнародними організаціями, зокрема, судами, у тому числі цим Судом. Інший підхід був би рівнозначним позбавленню мешканців території їхніх прав кожного разу, коли вони обговорюються у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх мінімальних прав». З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що надані заявником докази є належними і допустимими, оскільки містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт смерті чоловіка заявниці на тимчасово окупованій території, у зв`язку із чим вимоги заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території необхідно задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved