Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06.11.2025 у справі № 709/1653/25 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики задоволений. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за Договором позики від 14.05.2012, посвідченого приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабаком О.В., зареєстрованого нотаріусом у реєстрі за № 1066, у сумі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень 00 копійок та сплачений судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок. 11.11.2025 представницею позивача [PERSON] адвокатом Циндою Л.Г. через систему «Електронний Суд» подана заява про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення із відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14 084, 00 грн. Заява представницею позивача обґрунтована тим, що в позовній заяві позивачем, відповідно до приписів п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, визначено попередній розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 11\~211,20 грн. Згідно Договору про надання правничої допомоги б/н від 29.07.2025 гонорар адвоката за надану правничу допомогу визначається на умовах погодинної оплати. Вартість витрат на правничу допомогу (гонорару) за одну годину роботи адвоката становить 50% від прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, встановленого Законом України «Про державний бюджет України», що визначається на момент підписання Договору про надання правової допомоги та складає 1 514,00 грн за 1 годину роботи. Договором про надання правничої допомоги б/н від 29.07.2025 визначено, що клієнт під час укладання договору про надання правничої допомоги сплачує Адвокату аванс у розмірі 5 000,00 грн. Решта гонорару сплачується Клієнтом не пізніше 20 днів після набрання законної сили рішенням суду у справі. Враховуючи погодинний спосіб оплати витрат на професійну правничу допомогу, а також неможливість передбачити кількість та тривалість судових засідань у справі до їх завершення, представник позивача не мав можливості надати суду усі докази, зокрема, акт приймання-передачі виконаних робіт та деталізований розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, до закінчення судових дебатів та розгляду справи по суті. 06.11.2025 у судовому засіданні Чорнобаївського районного суду Черкаської області представниця позивача на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України подала усну заяву про те, що остаточний розрахунок витрат на правову допомогу, які позивач сплатив та має сплатити і які пов`язані з розглядом судом першої інстанції цієї справи, а також докази, що підтверджують розмір цих витрат, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Факт сплати позивачем авансу у розмірі 5 000,00 грн за вказаним Договором про надання правової допомоги підтверджується довідкою від 29.07.2025. Згідно з деталізованим розрахунком витрат на професійну правничу допомогу, що додається, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи №709/1653/25 у розмірі 14 084, 00 грн. Факт виконання адвокатом Циндою Л.Г. робіт з надання позивачу правничої допомоги підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт від 10.11.2025. Покликаючись на положення статей 137, 141, 270 ЦПК України, представниця позивача просить суд ухвалити у справі додаткове рішення, згідно з яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у сумі 14 084, 00 грн. 19.11.2025 від представниці відповідачки [PERSON] адвоката Седун Д.В. через систему «Електронний Суд» подані заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі. Заперечення обґрунтовані наявністю у сторони відповідача сумнівів у дійсності підписання позивачем юридично значимих документів. Вказує про те, що договір про надання правничої допомоги від 29.07.2025 та акт приймання-передачі виконаних робіт за договором про надання правової допомоги б/н від 10.11.2025 є такими, що підписуються двома сторонами. При цьому, підпис Плетеня В.Г. є нечітким, розтертим. Ймовірно, ці документи підписані представником позивача на роздрукованому відскановаму документі із підписом [PERSON] , що зумовлює необхідність перевірки дійсності проставлення підписів [PERSON] та адвоката Цинди Л.Г. на одному і тому ж документі (і договорі, і акті окремо). Просить суд не брати до уваги копії договору про надання правничої допомоги від 29.07.2025 та акту приймання-передачі виконаних робіт за договором про надання правової допомоги б/н від 10.11.2025 у зв`язку їх неналежністю, недопустимістю та недостовірністю. Представниця відповідачки вважає, що відсутні правові підстави стягнення з відповідача «гонорару успіху» в сумі 5\~000,00 грн. Вказує на те, що відповідачка є особою похилого віку, 1941 року народження, а тому покладення на неї «гонорару успіху» є пропорційно непосильним тягарем та суперечитиме принципу справедливості. Адвокат та клієнт не позбавлені можливості погодження будь-яких законних умов «гонорару успіху», втім це не означає автоматичне покладення тягаря цих домовленостей на опонента. Зазначає, що наявні сумніви у здійсненні реальних розрахунків між адвокатом Циндою Л.Г. та [PERSON] . В якості доказу здійснення [PERSON] оплати послуг адвоката надано довідку № 29/07.25 з особистим підписом адвоката від 29.07.2025 про отримання авансу від [PERSON] в розмірі 5\~000,00 грн. Цей документ не є належним для підтвердження реальності здійснення оплати послуг адвоката, він не є фінансовим бухгалтерським документом, який підтверджує цю фінансову операцію. Такий документ не передбачений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». На думку представниці відповідачки відсутній належний детальний опис виконаних робіт. Наданий позивачем деталізований розрахунок витрат позивача від 10.11.2025 фактично є копією акту приймання-передачі виконаних робіт від 10.11.2025. Цей документ не відповідає критерію деталізації, адже дії зазначені поверхнево. Просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі. 20.11.2025 представницею позивача адвокатом Циндою Л.Г. до суду скеровані додаткові пояснення. За змістом цих пояснень, представниця позивача наполягає на ухваленні у справі додаткового рішення та стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу. Зазначає, що можливість стягнення «гонорару успіху» передбачається і Великою Палатою Верховного суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, де зазначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата, тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договору про надання правової допомоги. Сума обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат. Тож, відшкодуванню підлягає розмір судових витрат включно з «гонораром успіху». Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Адвокат має право отримувати оплату як готівкою, так і безготівково, а форма підтвердження розрахунку за домовленістю з клієнтом. У деталізованому розрахунку витрат позивача від 10.11.2025 наведено конкретний опис виконаної роботи (наданих послуг) і дані роботи (надані послуги) зазначені в акті приймання-передачі виконаних робіт. З даними роботами (наданими послугами) погодився позивач. 24.11.2025 від представниці позивача до суду надійшли: оригінал договору про надання правничої допомоги від 29.07.2025 та акт приймання-передачі виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 10.11.2025 9оглянуті судом та долучені на матеріалів справи у суловому засіданні 26.11.2025). Позивач Плетінь В.Г. та відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце судового засідання повідомлені відповідно до вимог ЦПК України. Ухвалою із внесенням до протоколу судового засіданні суд постановив здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі без участі сторін. Представниця позивача у судовому засіданні 20.11.2025 просила задовольнити заяву та ухвалити у справі додаткове рішення. Надала пояснення, які за змістом є аналогічними її письмовій заяві та письмовим додатковим поясненням. Представниця відповідачки в судовому засіданні 20.11.2025 просила відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, надала пояснення, котрі за змістом є аналогічними письмовим запереченням. У судове засідання 26.11.2025 представниця відповідачки не з`явилася, до суду скерувала заяву про проведення судового засідання без її участі та без участі відповідачки.. Дослідивши заяву та додані до неї докази, вислухавши представника позивача та представника відповідача, суд дійшов до наступного. 10.09.2025 [PERSON] через свого представника адвоката Цинду Л.Г. звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. у позовній заяві вказано про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу - 10\~000,00 грн 16.09.2025 ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06.11.2025 у судовому засіданні Чорнобаївського районного суду Черкаської області представниця позивача зробила заяву про те, що остаточний розрахунок витрат на правову допомогу, які позивач сплатив та має сплатити і які пов`язані з розглядом судом першої інстанції цієї справи, а також докази, що підтверджують розмір цих витрат, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06.11.2025 задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики задоволений. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за Договором позики від 14.05.2012, посвідченого приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабаком О.В., зареєстрованого нотаріусом у реєстрі за № 1066, у сумі 70\~000,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн. 11.11.2025 представниця позивача [PERSON] адвокат Цинда Л.Г. звернулася до суду із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення із відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14 084, 00 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Положеннями ст. 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України). Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч.4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.\~У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Указаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. У постанові Верховного Суду у справі №905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial