Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

До суду з позовом звернулося ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 21840 грн та понесених судових витрат. У обґрунтування позову зазначено, що 22.07.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладений кредитний договір № 2352573. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 14/06/21, згідно якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Згідно реєстру боржників № 37 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 2352573 до відповідача в сумі 21840,00 грн, з яких: 13000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 37,70 грн - заборгованість за відсотками, 6500,00 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою, 2302,30 грн комісія за надання позики. 27.10.2025 справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У поданому відповідачем відзиві на позов зазначено про незгоду із заявленими вимогами, обгрунтуваючи наступним. Відповідач не був повідомлений про зміну кредитора за кредитним договором на підставі договору факторингу № 14/06/21, укладеного 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Зазначає, що матеріали справи не містять повідомлення про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, тому вимоги позову є не доведеними. Надана копія договору не містить його підпису, відсутні докази перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Електронний договір. підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним v письмовій формі з моменту його підписання, тобто введення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо його істотних умов. Посилається на те, що в копіях паспорта споживчого кредиту, графіка платежів та правил надання споживчого кредиту відсутній електронний одноразовий ідентифікатор, що міг би ідентифікувати особу як таку, що підписала надані позивачем документи. Матеріали справи не містять документів на підтвердження перерахування коштів саме кредитодавцем та документів на підтвердження існування заборгованості відповідача у розмірі, заявленому позивачем. Відповідач зазначає,\~що належного\~розрахунку,\~який би\~узгоджувався із\~матеріалами справи,\~умовами кредитного\~договору,\~позивач не\~надав.\~Наданий позивачем\~розрахунок заборгованості\~за кредитом,\~підготовлений ТОВ\~«ФК «Європейська\~Агенція з\~Повернення Боргів»,\~є відображенням\~односторонніх розрахунків\~позивача і\~не може\~слугувати доказом\~безспірності розміру\~грошових вимог\~позивача до\~відповідачів.\~Відсутність первинних\~документів позбавляє\~можливості перевірити\~факт отримання\~позичальником коштів\~у кредит,\~розмір спірної\~заборгованості,\~порядок її\~нарахування,\~підстави та\~порядок нарахування\~відсотків за\~користування кредитом.\~Наданий позивачем\~витяг із\~реєстру божників,\~права вимоги,\~за якими\~відступаються,\~та боржників\~за такими\~договорами,\~не містить\~підпису сторін, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача, як боржника за вказаними кредитними договорами. Реєстр боржників до вказаних договорів факторингу суду надано не було. З урахуванням чого, позивачем не доведений факт перерахування кредитних коштів, тому підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками відсутні. З`ясувавши обставини, на які посилається представник позивача, як на підставу своїх позовних вимог та відповідача, як на підставу своїх заперечень, оцінивши докази на їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у сукупності, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, судом встановлене таке. 22.07.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладений кредитний договір № 2352573. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 14/06/21, згідно якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Згідно реєстру боржників № 37 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 2352573 до відповідача в сумі 21840,00 грн, з яких: 13000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 37,70 грн - заборгованість за відсотками, 6500,00 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою, 2302,30 грн комісія за надання позики. Згідно умов кредитного договору, розміщених на сайті позикодавця, з якими відповідач ознайомлений на момент укладення договору, [PERSON] розумів, що договір укладається в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця, в результаті чого відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору виникають цивільні права та обов`язки. Порядок укладення (підписання) договорів передбачає направлення електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір в електронній формі та його підписання сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений таким чином договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Підписуючи одноразовим ідентифікатором, позичальник засвідчив, що його акцепт є повним та безумовним, погоджується з усіма умовами оферти. Укладаючи договір, позичальник засвідчив, що погоджується, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором, є аналогом його власноручного підпису та усвідомлює правові наслідки такої згоди. У відповідності до умов договору, їх підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону, зазначений відповідачем при укладенні договору. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому ЦК України, іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію» (далі - Закон), вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (ст. 11 Закону). Ч. 5 ст. 11 Закону установлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», передбачене таке поняття як «підпис у сфері електронної комерції», тобто, якщо відповідно до актів цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ст. 640 ЦК України). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України). Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а згідно ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Сторони узгодили розмір кредитних коштів, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того, з метою укладення договору в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті позивача власноруч позивачльником. Згідно постанови Верховного Суду по справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернетмагазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Укладення договору без заповнення заявки клієнтом є неможливим, оскільки без реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінета кредитного договору між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Так, матеріалами справи доведений факт укладення вказаного договору з відповідачем в електронній формі, тому позовні вимоги позивача є законними та обгрунтованими. Із матеріалів справи вбачається, що договори між сторонами укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, підтвердив умови отримання кредиту. Первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договору. Детальний порядок укладення договору передбачено розділом 5 Договору № 2352573. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позикодавця за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позичальником та відповідачем не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 по справі № 404/502/18; від 09.09.2020 по справі № 732/670/19, від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19. Зазначене відповідачем у поданому відзиві спростовується обставинами, встановленими під час розгляду справи. Протилежного ним не доведено. Відповідачем на підтвердження своїх доводів не отримання кредитних коштів не надано виписку зі свого карткового рахунку, відкритого в банківській установі. Будь-яких доказів на підтвердження невідповідності розміру заборгованості умовам договору суду не надано. Розділ «Реквізити сторін» договору позики містить відмітку про підписання позичальником договору за допомогою одноразового пароля - ідентифікатора згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Протягом строку дії договору [PERSON] не звертався із заявою про його розірвання та/ або визнання договору недійсним в цілому або його окремих частин. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010 зроблений висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину про те, що вчинений правочин вважається правомірним, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачем порушені умови договору щодо своєчасного повернення грошових коштів, відповідач частково виконувала взяті на себе зобов`язання за договором, тому позивачем правомірно пред`явлена вимога до відповідача про стягнення заборгованості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Розмір процентів та порядок їх сплати задоговором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ст. 1056-1 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше невстановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Доказів протилежного матеріали справи не містять та суду не надано. Відповідачем протилежного суду не доведено, наведені позивачем обставини та факти не спростовані. Клопотань, заяв відповідачем не заявлено, у тому числі про участь у засіданні в режимі відеоконференції. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (п. 1 ч.1\~ст. 512, ст. 514 ЦК України). Договір факторингу із додатками, підписаний сторонами, є оспорюваним правочином, під час розгляду справи презумпція його правомірності відповідачем/ його представником не спростована. Відомості про звернення відповідачки до суду із заявою про розірвання кредитного договору, визнання його (або його окремих положень) недійсним (ми), визнання договору факторингу недійним судом не надані та не встановлені. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Представником відповідача протилежного суду не доведено, наведені позивачем обставини та факти не спростовані. Клопотань, заяв представником відповідача не заявлено. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. ст.\~12,\~13, 81 ЦПК України). У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порЗ урахуванням зазначеного, судом установлені порушення відповідачем умов договору шляхом неналежного виконання взятих на себе зобов`язань. Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України). Оскільки позов задоволений у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивачана підставі ч. 1\~ст.141 ЦПК України\~слід стягнути 2422,40 грн. судового збору, сплаченого за подання позову до суду. Згідно ст. ст.\~259,\~268 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Outcome: approved