Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивує тим, що 09 лютого 2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №14552-02/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №24052024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Ресстрі боржників, та згідно п. 1.1. Договору факторингу. Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п.1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до Реєстру боржників від 24.05.2024 до Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18250 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13250 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язувався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку визначеним договором, однак відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №14552-02/2024 від 09.02.2024р., в розмірі 18250 грн. Просить позов задоволити. Ухвалою від 18.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав, ухвалу про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні було надіслано за адресою реєстрації останнього (рекомендоване повідомлення міститься в матеріалах справи), відтак суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження, з особливостями встановленими гл.ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленомуцим Кодексом, звернутися до суду за захистомсвоїхпорушених, невизнанихабооспорюваних прав, свобод чизаконнихінтересів, а суд, здійснюючиправосуддя, захищає права, свободи та інтересифізичнихосіб, права та інтересиюридичнихосіб, державні та суспільніінтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядаєцивільнісправи не інакше як за зверненням особи, поданимвідповідно до цього Кодексу, у межахзаявлених нею вимог і на підставідоказів, поданихучасникамисправиабовитребуваних судом у передбаченихцим Кодексом випадках. Стаття 15 ЦК України закріплює право особи на захист цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 2ст. 11 ЦК Українипідставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, змінуабоприпиненняцивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлятьумови (пункти), визначені на розсудсторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковимивідповідно до актівцивільногозаконодавства. Частиною 1ст. 205 ЦК Українивизначено, щоправочинможевчинятисяусноабо в письмовій (електронній) формі. Сторонимають право обирати форму правочину, якщоінше не встановлено законом. Згідно з ч. 1ст. 207ЦК України правочин вважається таким, щовчинений у письмовійформі, якщойогозмістзафіксований в одному абокількох документах (у тому числіелектронних), у листах, телеграмах, якимиобмінялисясторони, абонадсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційноїсистеми, щовикористовується сторонами. У разіякщозмістправочинузафіксований у кількох документах, зміст такого правочинутакожможе бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цихдокументів на іншідокументи, якщоінше не передбачено законом. Правочинвважається таким, щовчинений у письмовійформі, якщо воля сторінвиражена за допомогою телетайпного, електронногоабоіншоготехнічногозасобузв`язку. Судом установлено, що між 09 лютого 2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №14552-02/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить п.8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п.1.1. п.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п.п.3.3. п.3 Кредитного договору Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п.2.3. п.2 Кредитного договору, для отримання кредиту Клієнт відвідує сайт Товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; кредитними продуктами Товариства, документами щодо взаємодії з споживачами. Примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту та іншою інформацією про фінансову послугу, яка розміщується Товариством на сайті Товариства, відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного Банку України (Інформація на сайті Товариства). Приймаючи умови Кредитного Договору. Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (п.п. 7.6 п.7 Кредитного договору), ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 24.05.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №24052024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Ресстрі боржників. Згідно п.1.1. Договору факторингу. Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до Реєстру боржників від 24.05.2024 до Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18250 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13250 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) йоговиконання, то вонопідлягаєвиконанню у цей строк (термін). У свою чергусистемнийаналіз статей524-526,533-535 ЦК Українидаєпідставистверджувати про те, щогрошовим є зобов`язання, виражене у грошовиходиницях (національнійвалютіУкраїничи у грошовому еквівалентізобов`язання, вираженого в іноземнійвалюті), щопередбачаєобов`язокборжникасплатитигроші на користь кредитора, якиймає право вимагативідборжникавиконанняцьогообов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагативідборжникавиконанняпевнихдійкореспондуєобов`язокборжникасплатитигроші на користь кредитора. Порушеннямзобов`язання, як встановлено у ч. 1ст. 610 ЦК України, є йогоневиконанняабовиконання з порушенням умов, визначенихзмістомзобов`язання (неналежневиконання). Відповіднодост. 623 ЦК Україниборжник, який порушив зобов`язання, маєвідшкодуватикредиторовізавданіцимзбитки. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів, отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір Позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавецьмає право на одержаннявідпозичальникапроцентіввідсумипозики, якщоінше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержанняпроцентіввстановлюються договором. Якщо договором не встановленийрозмірпроцентів, їхрозмірвизначається на рівніоблікової ставки Національного банку України. У разівідсутностііншоїдомовленостісторінпроцентивиплачуютьсящомісяця до дня поверненняпозики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальникзобов`язанийповернутипозикодавцевіпозику (грошовікошти у такійсамійсуміаборечі, визначеніродовимиознаками, у такійсамійкількості, такого самого роду та такоїсамоїякості, щобулипереданійомупозикодавцем) у строк та в порядку, щовстановлені договором. Договірпозики є укладеним з моменту передання грошей абоінших речей, визначенихродовимиознаками. За змістомстатті 1056-1 ЦК Українирозмірпроцентів та порядок їхсплати за договором визначаються у договорізалежновід кредитного ризику, наданогозабезпечення, попиту і пропозицій, якісклалисяна кредитному ринку, строку користування кредитом, розміруоблікової ставки та іншихфакторів. Згідноіз ст. 1050 ЦК України, якщопозичальниксвоєчасно не повернув суму позики, вінзобов`язанийсплатитигрошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якоюрегламентовано, щоборжник не звільняєтьсявідвідповідальності за неможливістьвиконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Товариству грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами, відсотками, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитних договорів, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаними вище договором не виконав. В силу приписів ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов`язаний повернути отриману суму позики згідно з умовами укладеного Договору. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторонипропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при пред`явленні позову до суду сплатив судовий збір в сумі 3028,00 грн. , а тому з огляду на повне задоволення позовних вимог, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3028 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved