Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в загальній сумі 108 647 грн. 90 коп., з них: 11 999 грн. 99 коп. заборгованості за основним боргом (сумою кредиту), 60 947 грн. 94 коп. заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором, 35 699 грн. 97 коп. заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції», а також судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн. 00 коп.. Крім того, просить в порядку ч. ч. 10-11 ст. 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції». Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, мотивуючи тим, що 09.04.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 4540743 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 12000 грн.. Згідно п. 1.3 договору строк кредиту становить 350 днів: з 09.04.2024 по 25.03.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. На пільговий строк 25 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 0,625 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього, як результат, застосовано повну ставку кредитування у розмірі 2,5 % у день. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору, ТОВ «Лінеура Україна" надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 12000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану банком АТ «Універсал Банк», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «Пейтек Україна». В подальшому, позичальником було підписано додатковий договір та відповідно кошти у розмірі 2000 гривень від первісного кредитора згідно договору були надіслані платіжною системою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на картку споживача. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 25.11.2024 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 25/11/2024 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до п. 1.3. договору факторингу ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті боржника електронну адресу та/або телефонний номер. Враховуючи зазначене, до позивача відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4540743 від 09.04.2024 в загальній сумі 78947 грн. 93 коп., з якої:\~ заборгованість за тілом кредиту 11999 грн. 99 коп., заборгованості за процентами 60947 грн. 94 коп. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 6000 грн.. Станом на дату укладання договору факторингу строк дії договору № 4540743 від 09.04.2024 не закінчився. Тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» з дати факторингу 26.11.2024 донараховано відсотки за (119 календарних днів): 11 999,99 грн. * 2,5% = 299,99975 грн.* 119 календарних дні = 35699,97025 грн.. Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Витрати на правову допомогу, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать до судових витрат. Отже, позивач просить покласти на відповідача зобов`язання компенсувати позивачу витрати на судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.00 коп.. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.Однак, подано заперечення на позов, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову, або стягнути лише 12 000 грн. 00 коп.; визнати законною суму за реєстром 78 947 грн. 93 коп.; скасувати незаконні донарахування 29 699 грн. 97 коп. та зменшити штрафи до 1 грн.. Також, просить зменшити витрати на правничу допомогу з 10 000 грн. до 0 грн. або мінімально можливої суми, посилаючись на те, що справжня сума боргу за реєстром боржників становить 78 947 грн. 93 коп., нарахування понад цю суму є незаконними. Крім того, позивач не надав жодної банківської виписки, яка підтверджує, що кошти отримав саме відповідач. Маски карток не є доказом належності. Після завершення строку кредиту проценти не підлягають стягненню. Реальна річна процентна ставка понад 132 345% порушує Закон України «Про споживче кредитування».\~\~ Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача в позовній заяві просить справу слухати у їх відсутність. Відповідач надав заяву, в якій також просить справу слухати у його відсутність. Суд, врахувавши письмові позиції сторін, наведені в їх заявах по суті справи, перевіривши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Частиною 1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В абзаці 2 ч.2\~ ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин\~ за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим\~ параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У статті 3 Закону «Про електронну комерцію» законодавець закріпив, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції\~ в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. В ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» законодавець, в свою чергу,\~ закріпив, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до п.п.15,16 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору, що встановлено п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію». Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що електронний підпис - це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи\~ (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 07.10.2020 по справі №127/33824/19. Відповідно до ч. 3 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу також врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу ч. 2 ст. 1057 цього Кодексу. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Вказаного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи\~ мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав\~ та обов`язків, визначених законом.\~ Кожна сторона повинна довести ті обставини,\~ які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 09.04.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , тобто відповідачем, було укладено договір №4540743 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а. с. 104-113). Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, укладання цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний застосунок «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаному при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. На умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000 грн., що передбачено п. 1.2. договору. За взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що сторонами укладається додатковий договір. При цьому, сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за договором, відповідно до графіку платежів. Згідно п. 1.3. договору строк кредитування 350 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки\~ за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредитування, а також термін (дата) повернення (виплати) кредиту, встановлені договором, можуть бути змінені (продовжені) за письмовою згодою сторін, шляхом підписання сторонами додаткового договору до цього договору. Стандартна процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3. цього договору (п. 1.4.1 договору).\~ Знижена процентна ставка становить 0,63% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: якщо клієнт до 03.05.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною стаукою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процетною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. В п. 2.1. договору зазначено, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору (п. 2.2). Відповідно до п. 3.1. нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Пунктом 10 договору визначено реквізити та підписи сторін. Вказаний договір підписано сторонами, зокрема відповідачем (позичальником) [PERSON] 09.04.2024 о 01:07:25, одноразовим ідентифікатором 36696. 09.04.2024 сторонами електронними підписами одноразовими ідентифікаторами було підписано і паспорт споживчого кредиту продукту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), в якому містяться інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному договорі №4540743 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09.04.2024 (а. с. 100-102). 10.04.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору №4540743 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09.04.2024, відповідно до умов якого внесено зміни у п. 1.2. договору договору та викладено його в наступній редакції: сума кредиту (загальний розмір) складає 12 000 грн. 00 коп.; строк кредитування та періодичність сплати процентів залишаються незмінними, відповідно до п. 1.3 договору. За користування кредитом\~ нараховуються проценти на умовах, встановлених п. 1.4 договору (а. с. 118-119).\~\~ Також, 10.04.2024 відповідачем був підписаний електронним підписом і Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення додаткового договору №4540743-Т1 до договору про споживчий кредит №4540743 від 09.04.2024), в якому містяться інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови (а.с.115-117). Копія листа ТОВ «Пейтек Україна» №20241219-671 від 19.12.2024 свідчить, що між ТОВ «Пейтек Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №03012024-1 від 03.01.2024. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Лінеура Україна» 09.04.2024 на суму 1 000 грн.. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а. с. 71). З листа АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-13174 від 15.09.2025, наданого на виконання ухвали Овруцького районного суду Житомирської області від 21.08.2025, вбачається, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжку картку № [NUMBER] . 09.04.2024 на вказаний картковий рахунок було зарахування коштів в сумі 10 000 грн. 00 коп.. Додатково повідомляють, що кошти зараховувались не по реквізитах, через платіжну систему, тому у банку відсутня інформація щодо призначення та рахунків відправників, відповідно підтвердити чи спростувати факт того, що платежі надходили за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек Україна» банк не може (а. с. 140). Копія листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-1912 від 19.12.2024, в свою чергу, свідчить, що 10.04.2024 о 23:32:18 було успішно перераховано грошові кошти на платіжну картку клієнта № [NUMBER] в сумі 2000 грн. 00 коп.. Номер транзакції в системі iPay.ua - 371868393 (а. с. 72). Відповідно, посилання відповідача на той факт, що позивач не надав жодної банківської виписки, яка підтверджує, що кошти отримав саме він, суд не може покласти в основу рішення по справі. При цьому, відповідачем факт отримання коштів в сумі 12 000 грн. 00 коп. не заперечується. Таким чином, укладення вказаного кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача і укладений ним з ТОВ «Лінеура Україна» правочин відповідно до\~ Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі. Договір містить всі істотні умови, по яких сторони в належній формі досягли згоди. При цьому, суд звертає увагу, що без входу відповідача на веб-сайт товариств і здійснення ним всього алгоритму дій, необхідних для отримання кредиту, кредитний договір між ним та ТОВ «Лінеура Україна» не був би укладений. 25.11.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Українські фінансові операції» (фактор) та ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) було укладено договір факторингу №25/11/2024 (а. с.35-39). Згідно п. 1.1. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за\~ процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.1.2 вказаного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п. 3.3. цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта, - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості. Клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно з реєстром боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в Додатку №5 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді (Додаток №6).\~ В п. 3.3. договору зазначено, що ціна продажу за договором становить 1 962 112 грн. 59 коп.. Згідно п. 3.4. договору фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п. 3.3. цього договору, протягом п`яти робочих днів з моменту передачі по акту прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за наступними реквізитами клієнта: IBAN: [NUMBER] в ПАТ «Банк Восток». Копія акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №25/11/2024 від 25.11.2024 свідчить, що клієнт - ТОВ «Лінеура Україна»\~ передав, а фактор - ТОВ «Українські фінансові операції» прийняв реєстр боржників кількістю 3679. Після виконання фактором п. 1.2. договору факторингу №25/11/2024 від 25.11.2024, від клієнта до фактора переходять права вимоги\~ заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 64 339 984 грн. 72 коп.. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу №25/11/24 від 25.11.2024, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає (а. с. 44). Копія акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу №25/11/2024 від 25.11.2024 також свідчить, що клієнт - ТОВ «Лінеура Україна»\~ передав, а фактор - ТОВ «Українські фінансові операції» прийняв право вимоги по боржниках в кількості 3 679 боржників. Загальна сума простроченої заборгованості складає 64 339 984 грн. 72 коп.. Реєстр боржників переданий повністю відповідно до умов вищезгаданого договору, зауважень у сторін немає (а. с. 44+(зворот)). Витяг з реєстру боржників, який є Додатком №1 до договору факторингу №25/11/2024 від 25.10.2024 підтверджує, що в реєстрі боржників під №3020 значиться [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №4540743. Сума заборгованості\~ становить 78 947 грн. 93 коп., з них: 11 999 грн. 99 коп. заборгованості за основною сумою боргу, 60 947 грн. 94 коп. заборгованості за відсотками та 6000 грн. заборгованості за пенею, штрафами (а. с. 96-97). Копії платіжних інструкцій №510 і №511 від 05.12.2024, а також №512 від 06.12.2024, підтверджують факт перерахування коштів ТОВ «Українські фінансові операції» на рахунок ТОВ «Лінеура Україна» - [NUMBER] в ПАТ «Банк Восток» 1 00000 грн. 00 коп., 654 037 грн. 53 коп. та 308 075 грн. 06 коп. відповідно, що в загальній сумі становить 1 962 112 грн. 59 коп.. Призначення платежу: сплата за договогором факторингу №25/11/2024 від 25.11.2024 (а. с. 58-59). Розрахунок заборгованості за договором №4540743 від 09.04.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 25.11.2024 ТОВ «Лінеура Україна» свідчить, що заборгованість по вказаному кредитному договору за період з 09.04.2024 по 25.11.2024 (за 231 день) виведено в сумі\~ 78 947 грн. 93 коп. з них: 11 999 грн. 99 коп. заборгованості за тілом кредиту, 60 947 грн. 93 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом та 6000 грн. 00 коп. заборгованості за штрафними санкціями. Суд звертає увагу, що згідно розрахунку відповідачем в погашення боргу було сплачено 2700 грн.01 коп., які були зараховані на погашення відсотків (а. с. 66-70). Розрахунок заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Українські фінансові операції» за договором №4540743 від 09.04.2024 про надання споживчого кредиту за 119 календарних днів (26.11.2024 по 24.03.2025), в свою чергу, свідчить, що за зазначеним кредитним договором за період з 26.11.2024 по 24.03.2025 нараховано заборгованість по процентах в сумі 35 700 грн. 00 коп. (а. с. 98-99). Таким чином, враховуючи, що строк кредитування вказаного кредитного договору був погоджений сторонами на 350 днів, а саме: з 09.04.2024 по 24.03.2025, а тому відсотки нараховані відповідно до умов договору в межах строку кредитування. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не вживаються заходи щодо добровільного погашення суми кредитної заборгованості за договором №4540743 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09.04.2024 в повному обсязі,\~ суд вважає за необхідне стягнути з нього суму заборгованості. При цьому, суд відмічає, що заборгованість за штрафними санкціями до складу заборгованості за кредитним договором не входить. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу\~\~\~ регламентовано у ст.ст. 133-137 ЦПК України. Частинами 1-2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи має подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У ч.48 постанови від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом при дослідженні письмових доказів встановлено, що 01.08.2024 між ТОВ «Українські фінансові операції» (замовник) та адвокатом Дідухом Євгеном Олександровичем було укладено договір №01/08/2024-А про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування, а замовник зобов`язується прийняти такі послуги та оплатити їх в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором (а. с. 24-25). 21.04.2025 між ТОВ «Українські фінансові операції» та адвокатом Дідух Є. О. було складено заявку №4540743 на виконання доручення до договору №01/08/2024-А від 01.08.2024,\~ відповідно до якої клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надати послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №4540743 від 09.04.2024, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] (а. с. 75-76).\~\~ Копія акту №4540743 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №01/08/2024-А від 01.08.2024 свідчить, що адвокат надав, а клієнт прийняв послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №4540743 від 09.04.2024, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] в загальній сумі 10 000 грн. 00 коп. (а. с. 73). Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року\~ у справі №160/6899/20 зазначив про те, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial