Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №24470/11/2023 у розмірі 61 200 грн.; за договором позики №8526777 у розмірі 16 350 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18.11.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір №24470-11/2023, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений у п. 8 кредитного договору, реквізити та підписи сторін.У подальшому 29.04.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем укладено договір факторингу №29042024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №24470/11/2023 в сумі 61 200 грн., з яких: 12 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 49 200 грн. сума заборгованості за відсотками.Як вбачається далі з позову, 08.10.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №8526777. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 350 грн., з яких: 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 10 000 грн. сума заборгованості за пенею; 1 335,5 грн. комісія. У порушення умов кредитних договорів відповідач зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим за [PERSON] рахується заборгованість на вказані вище суми, яку позивач просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 21.05.2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог.В обґрунтування своїх заперечень [PERSON] зазначила, що позивачем не надано належного та допустимого розрахунку заборгованості за кредитними договорами на підтвердження сум боргу. На переконання відповідача, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідач вказує, що надані витяг та розрахунок не можуть бути прийняті оскільки не містять жодної інформації, з якої можна встановити де, ким та коли саме видавались зазначені суми кредиту, коли, як та за який період нараховано проценти, яка процентна ставка по нарахованим процентам. 29.05.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 179 ЦПК України до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 178 ЦПК України, копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. За приписами частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. В той же час, як вбачається з поданих представником позивача документів, вимоги ст.43, 178 ЦПК України останнім не виконані, а саме: замість надсилання копій поданих до суду документів у паперовій формі листом з описом вкладення, як цього вимагає частина сьома статті 43 ЦПК України, подано до суду доказ направлення відповіді на відзив з додатками відповідачу [PERSON] на електронну пошту. Враховуючи наведене, невиконання представником позивача вимог ст.ст.43,178 ЦПК України щодо направлення відповіді на відзив у паперовій формі листом з описом вкладення, відповідь на відзив з доданими документами представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не береться судом до уваги. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, при вирішенні справи врахувати поданий відзив. про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 18.11.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №24470-11/2023, який підписаний електронним підписом позичальника [NUMBER] (а.с. 6-8). Згідно з розділом 1 договору фінансовий кредит складає 12000,00 грн., строк позики 360 днів, процентна ставка 2,50 % в день (фіксована). Дата надання кредиту 18.11.2023, дата повернення кредиту 11.11.2024. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4149-49хх-хххх-2120. Додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту №24470-11/2023 від 18.11.2023, підписаний [PERSON] електронним цифровим підписом W9623, містить графік платежів, дату видачі кредиту 18.11.2023, кількість днів у розрахунку 120, чиста сума кредиту у розрахунковому періоді 7500 грн., сума кредиту за договором 12000 грн., проценти за користування кредитом 108000,00 грн., реальна річна процентна ставка 133859,83 %, загальна вартість кредиту 120000,00 грн. (а.с. 9). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 28.02.2025 заборгованість за договором фінансового кредиту №24470-11/2023 від 18.11.2023 становить 61 200,00 грн., з яких 12000,00 грн. - тіло кредиту, 49 200,00 грн. відсотки за користування кредитом (а.с. 16). 29.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем укладено договір факторингу №29042024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 19.11.2024 року до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №24470-11/2023 в сумі 61 200 грн., з яких: 12 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 49 200 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 11-15). 08.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №8526777, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 5000,00 грн. строком на 30 днів з процентною ставкою (фіксована) 0,01 % в день, процентна ставка за понадстрокове користування кредитом 5 %, орієнтовна реальна річна ставка 1925,33 %, орієнтовна загальна вартість позики 6350, 00 грн. (а.с. 19-26). Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано відповідачем накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 248442. 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №14/06/21 та додаткові угоди до нього № 2 від 28.07.2021, № 7 від 13.06.2022, № 48 від 21.02.2025, відповідно до яких ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до відповідача за договором позики №8526777 від 08.10.2024 в сумі 16 350,00 грн., що підтверджується змістом самого договору, актом прийому-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників (а.с. 27-34). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 28.02.2025 заборгованість за договором позики №8526777 від 08.10.2024 становить 16350 грн., з яких 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 14,50 грн. заборгованість за відсотками, 10000 грн. заборгованість за пенею, 1335,5 грн. - комісія (а.с. 35). Відповідно до п. 1 ч. 2ст.11ЦКУкраїни підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, за приписами ч. 1 ст. 1046, ч. 2 ст. 1054 ЦК України договір позики, різновидом якого є кредитний договір, за своєю правовою природою є реальним і вважається з моменту передання грошей. Саме в обов`язок позивача входить довести не лише факт підписання договору, а і факт передачі грошей. Аналогічні за змістом правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року в справі № 6-1967цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.10.2020 в справі № 194/1126/18. Тобто судова практика зі спірних правовідносин є сталою і незмінною. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц. В постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, що передбачено в ст. 517 ЦК України, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. За умовами укладених кредитних договорів кредитні кошти повинні були бути перераховані на банківський рахунок позичальника. Разом з тим, на підтвердження заявлених позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надано жодного первинного документу, який би засвідчив факт здійснення переказу грошових коштів [PERSON] в розмірах, передбачених кредитними договорами, що відповідачка ці кошти отримала та користувалась ними. До позовної заяви ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" долучені лише розрахунки заборгованості, складені представником, в яких зазначена сума заборгованості за тілом кредиту та за відсотками, які за своїм змістом не є доказами отримання кредитних коштів позичальником. Отже, дослідивши докази, які надані позивачем на обґрунтування заявлених вимог, суд дійшов переконання, що позивачем не доведений факт отримання кредитних коштів [PERSON] , їх розмір та користування ними, на підтвердження розміру відсотків та пені не долучений їх розрахунок із зазначенням періоду, за який вони нараховані, із зазначенням відсоткової ставки. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (статей 12,81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив і долучив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій. Таким чином, дослідивши докази, які надані позивачем на обґрунтування заявлених вимог, суд дійшов переконання, що позивачем не доведений факт отримання кредитних коштів [PERSON] , їх розмір та користування ними, на підтвердження розміру відсотків не долучений їх розрахунок із зазначенням періоду, за який вони нараховані, із зазначенням відсоткової ставки, відтак суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. З огляду на викладене та

Outcome: dismissed