Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

ТОВ «Таліон Плюс» звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 30 серпня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір №812791397, за умовами якого позивач надав їй кредит у розмірі 24200 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушував строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на 11 березня 2025 року має заборгованість в розмірі 56575 грн. 74 коп., в т.ч.: 23040 грн. 63 коп. заборгованості за основним боргом, 33535 грн. 11 коп. - заборгованості за відсотками. 17 грудня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/13 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №812791397 від 30 серпня 2024 року. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 56575 грн. 74 коп. та понесені судові витрати. Представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якої позовні вимоги не визнала повністю, так як вони є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами. Зазначила, що документи, які додані до позовної заяви не містять інформації та доказів приналежності платіжних карток саме відповідачу та які б підтверджували факт переказу коштів на рахунок відповідача, а також існування заборгованості за кредитним договором. Крім того зазначила, що реєстр прав вимоги до договору факторингу №МВ-ТП/13 від 17 грудня 2024 року не є належним доказом, оскільки у ньому зазначено лише номер і дата кредитного договору, суму боргу та прізвище позичальника, однак не зазначено на яку дату нараховано заборгованість та відсутній розрахунок заборгованості. Крім того позивачем не додано доказів здійснення новим кредитором оплати за відступлені ним права вимоги за договором факторингу №МВ-ТП/13 від 17 грудня 2024 року (а.с.82-86). Представник позивача надав суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що вважає відзив безпідставним та необґрунтованим, так як при заповненні заявки відповідач вказала реквізити платіжної картки, яка випущена для управління відкритого на її власне ім`я рахунком, на який вона бажала отримати кредит. Разом з тим, зазначив, що відповідно до норм чинного законодавства зупиняється проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів та зарахування коштів на відповідний рахунок для встановлення належного отримувача (у разі неможливості встановлення належного отримувача надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний не пізніше четвертого робочого дня після надходження коштів повернути їх надавачу платіжних послуг платника із зазначенням причини повернення). Що стосується відступлення прав вимоги, то договори факторингу укладені між первісними кредиторами та позивачем укладені відповідно до вимог чинного законодавства, яке діяло на момент укладення цих договорів та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача (а.с.97-100). Представник відповідача подала додаткові пояснення, у яких зазначила, що у матеріалах справи відсутні належні докази, які підтверджують перерахування коштів відповідачу. Також зазначила, що заперечує проти задоволення клопотання представника позивача щодо витребовування доказів (а.с.112-115). Крім того, представник відповідача подала додаткові пояснення по справі, у яких зазначила, що реєстр прав вимоги до договору факторингу №МВ-ТП/13 від 17 грудня 2024 року не є належним доказом, оскільки у ньому зазначено лише номер і дата кредитного договору, суму боргу та прізвище позичальника, однак не зазначено на яку дату нараховано заборгованість та відсутній розрахунок заборгованості. Крім того позивачем не додано доказів здійснення новим кредитором оплати за відступлені ним права вимоги за договором факторингу №МВ-ТП/13 від 17 грудня 2024 року (а.с.137-138). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про підтримання позову, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.145). Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність відповідача (а.с.142). Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 30 серпня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №812791397, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 24200 грн., а саме перший транш 30 серпня 2024 року - 6050 грн., та другий, на підставі додаткової угоди від 14 жовтня 2024 року 18150 грн., на строк до 1826 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 365,00% річних (а.с.19-40). Грошові кошти перераховувалися ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 30 серпня 2024 року та 14 жовтня 2024 року на банківську картку [NUMBER] (а.с.38зв.-39). Крім того, перерахування грошових коштів в сумі 6050 грн. 30 серпня 2024 року та 18150 грн. 14 жовтня 2024 року на картковий рахунок належний [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) № [NUMBER] , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-251013/50390-БТ від 14 жовтня 2025 року (а.с.134). 17 грудня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/13 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №812791397 від 30 серпня 2024 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги (а.с.11-15, 104-110). Згідно з п.1.3. договору факторингу №МВ-ТП/13 від 17 грудня 2024 року «право вимоги» - означає весь обсяг прав грошових вимог клієнта за Кредитним договором (наявних та майбутніх), зокрема прав грошових вимог до боржника по сплаті сум боргу за кредитним договором, строк платежу за якими настав, а також прав грошових вимог, які виникнуть у майбутньому. Відповідно до\~копії платіжної\~інструкції кредитного\~переказу коштів\~№1034,ТОВ «Таліон Плюс» 16 січня 2025 року здійснено переказ коштів на рахунок ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як плата за відступлення права вимоги, згідно з договором факторингу №МВ-ТП/13 від 17 грудня 2024 року (а.с. 15зв.). 30 грудня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» письмово повідомляла відповідача про відступлення права вимоги за договором №812791397 перейшло та належить ТОВ «Таліон Плюс» (а.с.40зв.). Відповідач прострочила виконання свого зобов`язання, оскільки порушив строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 11 березня 2025 року має заборгованість в розмірі 56575 грн. 74 коп., в т.ч.: 23040 грн. 63 коп. заборгованості за основним боргом, 33535 грн. 11 коп. - заборгованості за відсотками, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості (а.с.16-18). Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з п.9.2.2 договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на поточний рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору, у строки передбачені договором. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Доводи представника відповідача про відсутність належних доказів приналежності платіжних карток саме відповідачу та які б підтверджували факт переказу коштів на рахунок відповідача, спростовуються наявними в матеріалах справи підтвердженнями ТОВ «Профітгід» та довідкою АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-251013/50390-БТ від 14 жовтня 2025 року (а.с.39зв,40,134). Доводи представника відповідача, про те, що реєстр прав вимоги до договору факторингу №МВ-ТП/13 від 17 грудня 2024 року не є належним доказом, оскільки у ньому зазначено лише номер і дата кредитного договору, суму боргу та прізвище позичальника, однак не зазначено на яку дату нараховано заборгованість та відсутній розрахунок заборгованості є безпідставними, оскільки представником позивача надано відповідні розрахунки заборгованості у межах строку дії кредитного договору (а.с.16-18). Крім того, доводи представника відповідача щодо відсутності доказів здійснення новим кредитором оплати за відступлені ним права вимоги, спростовуються наданою представником позивача копією платіжних інструкцій №1034 від 16 січня 2025 року (а.с.15зв.). Таким чином, наявні у справі докази дають підстави для висновку про задоволення позову. 2 грудня 2024 року між Адвокатським бюро «Ліга юридичних технологій та іновацій» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір про надання правової допомоги №5 (а.с. 43-48). Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги №5 від 2 грудня 2024 року адвокатом надано товариству послуги, на виконання яких адвокатом витрачено 16 годин, їх вартість складає 5000 грн. (а.с. 48зв.). Згідно ч.ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.ч. 1,2\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Враховуючи вищевикладене, обсяг участі представника в підготовці позову та інших документів, долучених до матеріалів справи, відсутність заперечень з боку відповідача, той факт, що позовні вимоги задоволені, суд вважає обґрунтованою та співмірною суму витрат на правничу допомогу понесену позивачем в сумі 5 000,00 грн. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст.141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь банка 2422 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved