Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача В жовтні 2025 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Букачівської селищної ради, в якому просили визнати за кожним із них право власності по 1/5 частині земельної частки (паю), як спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] . Позов обгрунтований тим, що у зв`язку із смертю [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно - земельну частку (пай), розміром 46,947 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебувала у колективній власності селянської спілки «Вишнів» та знаходиться на території Букачівської селищної ради Івано-Франківської області. Зазначають, що оскільки спадкодавець [PERSON] заповідального розпорядження не зробила, вони, як чоловік та діти мають право на спадкування за законом у першу чергу. Спадщину прийняли, однак через втрату земельного сертифікату не можуть отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, просили справу розглядати за їхньої відсутності, про що зазначили у позовній заяві. Букачівська селищна рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи За змістом частин 3 та 4\~ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~статтею 206\~ цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази в підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову з огляду на таке. Згідно копії витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай, [PERSON] набула право на земельну частку (пай) в розмірі\~ 46,947 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебувала у колективній власності селянської спілки «Вишнів», що в с. Вишнів Рогатинського району Івано-Франківської області та отримала сертифікат серії РН №306973, відповідно до розпорядження Рогатинської районної державної адміністрації від 20 лютого 2001 року № 18. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого повторно Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 06 листопада 2019 року. Згідно копії довідки, виданої Центром надання адміністративних послуг Букачівської селищної ради Івано-Франківської області 29 травня 2025 року № 52, на день смерті [PERSON] разом із нею за адресою: [ADDRESS] проживали: чоловік [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Вишнівської сільської ради не посвідчувався. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем за законом в першу чергу [PERSON] підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00024459521 від 06 листопада 2019 року. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцями за законом в першу чергу - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , підтверджується копіями повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00053843607 від 26 вересня 2025 року, №00053175022 від 21 серпня 2025 року, № 00053175074 від 21 серпня 2025 року відповідно, де їхньою матір`ю записана [PERSON] . Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем за законом в першу чергу [PERSON] підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00053843544 від 26 вересня 2025 року, де її матір`ю зазначено [PERSON] та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, у зв`язку з чим вона змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] . Спадкова справа до майна [PERSON] заведена приватним нотаріусом Дзерою М.Л. 05 червня 2025 року за № 74169685, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 81426810 від 05 червня 2025 року. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Дзери М.Л. від 26 вересня 2025 року № 839/02-63, спадкоємцями належного [PERSON] майна є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Цією ж постановою позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності спадкодавця на нерухоме майно. Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи \~ \~ \~ \~Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені \~\~в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України 1990 року кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право. \~ \~ \~ \~У частині другій статті 23 цього Кодексу визначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян.До державного акта додається список цих громадян. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~Згідно з частинами першою, другою статті 2 вказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай, виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:\~свідоцтво про право на спадщину;\~посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);\~рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 2 цього Указу \~право на частку (пай) мають члени\~колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. \~ \~ \~ \~Таким чином, право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: 1) перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; 2) отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; 3) включення особи до списку, доданого до цього акта. \~ \~ \~ \~Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 02 березня 2020 року у справі № 573/813/19-ц , від 13 травня 2020 року у справі № 627/66/17, від 20 травня 2020 року у справі № 384/642/17 , від 02 вересня 2020 року у справі № 530/311/19, від 22 жовтня 2020 року у справі № 149/2978/18, від 23 грудня 2020 року у справі № 609/1117/18, від 16 червня 2021 року у справі № 137/1642/19 . \~ \~ \~ \~За матеріалами справи встановлено, що [PERSON] за життя була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додавався до державного акта на право колективної власності на землю, тобто вона набула право на земельну частку (пай) у колективній власності селянської спілки «Вишнів» і це право входить до складу спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Статтею 524\~ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимогст.\~548\~ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст.\~549\~ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Право власності на землю гарантується відповідно до положень\~ст.14 Конституції України. Відповідно до п.г ч.1\~ст.81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно положень\~ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки спадкодавець [PERSON] набула право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності СС «Вишнів»,а спадкоємці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після її смерті, однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно у зв`язку з відсутністю документа, що засвідчує право власності, і з наявних у суду матеріалів справи інших спадкоємців, які мають право на спадкування немає, тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved