Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обгрунтовуючи вимоги наступним. 13 лютого 2020 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2029052946. Відповідно до умов кредитного договору, Банк надає Позичальнику споживчий Кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним кредитним договором. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу № 24/03/23, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» відступило ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 2029052946 від 13 лютого 2020 року. Відповідач зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість в розмірі 21 762,72 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту 12 000,00 грн, заборгованість по відсотках 9 762,72 грн, заборгованість по комісії 0 грн. Позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за кредитним договором № 2029052946 від 13 лютого 2020 року в розмірі 21 762,72 грн, судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі позивача (а.с. 6). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Зазначив, що позов визнає частково, визнає заборгованість по тілу кредиту в розмірі 12000,00 грн, заборгованість по відсоткам в розмірі 9762,72 грн не визнає (а.с. 20). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 лютого 2020 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2029052946, згідно з умовами якого ТОВ «ОТП Банк» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 2\~942,89 грн, з яких 2\~299,90 грн кредит на придбання товару, 252,99 грн на сплату комісійної винагороди за видачу кредиту, 390,00 грн - на сплату додаткових послуг «СМС-Довідка», строком до 13 грудня 2020 року. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць, а розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01% річних. Пунктом 2 кредитного договору № 2029052946 від 13 лютого 2020 року визначено умови укладання Заяви-Анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2029052946 _CARD від 13 лютого 2020 року, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (далі Договір) та усіх додатків до нього, невід`ємною частино якого є Тарифи Банку, Паспорт споживчого кредиту. На підставі Заяви-Анкети Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб. [PERSON] 13 лютого 2020 року також було підписано паспорт споживчого кредиту до Договору, з якого вбачається інформація щодо умов надання кредитного ліміту. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Так, останній платіж відповідачем було внесено 17.12.2021 року. У порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на день відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 2029052946 від 13 лютого 2020 року становить 21 762,72 грн вказана сума заборгованості включає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 12 000,00 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 9 762,72 грн. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору). Згідно з витягом з додатку №1 до договору факторингу №24/03/23, укладеного 24.03.2023 ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2029052946 від 13 лютого 2020 року у сумі 21 762,72 грн. Позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості. Дана вимога не була виконана відповідачем. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст. 509, 526, 530, 527, 610, 611, 1054 ЦК України\~та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст. 133,\~141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного. Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2029052946 від 13 лютого 2020 року, загальна заборгованість за яким складає 21 762,72 грн, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту та зі сплати процентів. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2029052946 від 13 лютого 2020 року у сумі 21 762,72 грн, з яких: 12000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 9 762,72 грн заборгованість по відсотках, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн (а.с. 7, 10), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору у вказаному розмірі. Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Правнича допомога позивачу надавалася адвокатським бюро «Ольги Клещ» на підставі договору про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року № 43115064. Вартість послуг згідно з актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) № 2029052946 від 30 вересня 2025 року, платіжної інструкції АТ «Акцент-Банк» № 1939 від 02 жовтня 2025 року складає 5 000 грн, тому суд дійшов висновку про стягнення витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн 00 коп.

Outcome: approved