Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з заявою, у якій просить встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який загинув [INFO] є членом сім`ї, а саме племінником [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , загинув [INFO] , захищаючи Батьківщину. Заявник [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] є рідними братом і сестрою, що підтверджується рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2024 року у справі № 569/21538/24. Сповіщення про смерть надійшло саме на адресу проживання рідного дядька [PERSON] , оскільки [PERSON] був неодружений, жінки та дітей в нього немає, батьки та діди з бабами померли. Заявник в період з 2014 р. по 29 травня 2023 р. (до моменту мобілізації [PERSON] ) дійсно постійно спільно проживав з племінником [PERSON] по [ADDRESS] та вів з ним спільне господарство. Під час проживання в с.Симонів за вищенаведеною адресою в період з 2014 р. по 2023 р, [PERSON] та [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, що підтверджується довідкою №17-25/217 від 23.05.2024 р., виданою Гощанською селищною радою, засвідчена двома свідками, сусідами [PERSON] , а саме [PERSON] та [PERSON] , які проживають в [ADDRESS] та [ADDRESS] відповідно. Так як батько [PERSON] , [PERSON] який до 2013 р. виконував основну роботу по господарству в [ADDRESS] , помер [INFO] , то виникла потреба в спільному проживанні [PERSON] і [PERSON] яка була пов`язана у веденні спільного господарства, до якого входять житловий будинок, присадибні земельні ділянки, прибудинкова територія, садок з пасікою та в догляді за ними, так як вищезгадані родичі внаслідок свого стану (хвороб), не могли фізично самостійно виконувати роботи по господарству і потребували допомоги. Потреба в спільному проживанні [PERSON] з [PERSON] в житловому буд. [ADDRESS] , була також пов`язана з необхідністю постійного догляду за мамою [PERSON] , яка хворіла та рідною сестрою, [PERSON] , матір`ю [PERSON] , яка також проживала за вищезазначеною адресою і також тяжко хворіла(мала інвалідність) і які померли [INFO] та 22.02.2017 р. відповідно. [PERSON] похоронив їх за свій рахунок. [PERSON] приїхав для спільного проживання за вищевказаною адресою, враховуючи вищезазначене та безпосередньо на прохання [PERSON] . Так як [PERSON] в 2011 році отримав важку травму хребта і мав інвалідність, [PERSON] та [PERSON] під час спільного проживання мали взаємні права та обов`язки. В зв`язку з тим, тому такі тяжкі роботи, як принесення води, рубання та заготівля дров, перенесення важких речей (мішків) та ін. виконував [PERSON] а решту робіт - [PERSON] або спільно. Роботи на городі, внутрішньобудинкові ремонтні роботи та роботи на прибудинковій території а саме садіння та догляд за городиною, збирання врожаю, догляд за деревами в садку, ремонт будинку, викорчовування пеньків старих дерев, скошування трави на прибудинковій території та інші роботи, виконувались також спільно.Всі необхідні витрати для догляду за городом, утримання житла та його ремонту, виконання внутрішньо будинкових та інших робіт, також здійснювались спільно та були з спільного бюджету. Для потреб ведення спільного господарства та догляду за городом, [PERSON] та [PERSON] для було спільно закуплялись витратні матеріали та інші необхідні речі (добрива, інсектициди, інструменти, волосінь для електрокоси, фарби, розчинники, мастило і т.п.). Під час спільного проживання, для харчування частково використовувались продукти, отримані з городу та також додатково закуплялись спільно в магазині. [PERSON] і [PERSON] проживаючи у вищезазначеному будинку, користувались кухнею, побутовими та підсобними приміщеннями, хлівом, льохом а також водою та електроенергією спільно. Договори на комунальні послуги постачання води і електроенергії, оформлені на [PERSON] , заборгованості за вищезазначений період немає. Оплата за вищевказані послуги за усною домовленістю протягом усього вищезазначеного періоду спільного проживання здійснювалась спільно. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом (дядько) [PERSON] , після його загибелі [INFO] , пов`язаної з захистом Батьківщини. Копія сповіщення сім`ї, свідоцтво про смерть, довідки про поховання та Копія витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі додаються. Враховуючи те, що [PERSON] як його рідний дядько і [PERSON] перебували у близьких родинних зв`язках, вели спільне господарство, мали спільні витрати, спільний бюджет, спільно харчувалися, здійснювали купівлю майна для спільного користування, брали участь у витратах та утримання житла, його ремонті, надавали взаємну допомогу, мали усні домовленості про порядок користування житловими та господарськими приміщеннями та згідно свідчень свідків, мали реальні сімейні відносини, проить вважати [PERSON] членом сім`ї [PERSON] . У загаблого [PERSON] не залишилося інших членів сім`ї окрім рідного дядька [PERSON] . У зв`язку з необхідністю реалізувати свої права на отримання соціальних виплат у зв`язку із загибеллю члена сім"ї, заявник вимушений звернутись до суду із даною заявою. Посилаючись на вказані обставини, заявник просив встановити факт, що [PERSON] , який загинув [INFO] є членом сім`ї, а саме племінником заявника [PERSON] . У зв`язку з необхідністю реалізувати свої права на отримання одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю його племінника, заявник вимушений звернутись до суду із даною заявою. Ухвалою суду від 29.09.2025 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявник підтримав заяву про встановлення факту, а саме що він є членом сім`ї загиблого військовослужбовця [PERSON] , який загинув [INFO] , під час виконання обов`язку щодо захисту Батьківщини, з підстав наведених у ній, та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з"явився, просив розглянути справу без участі представника відділу. Щодо заявлених вимог заперечень не мають. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення заявника, оцінивши надані заявником докази, суд приходить до таких висновків. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , місце смерті село Берестове Бахмутського району Донецької області, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] батьком вказано [PERSON] , матір"ю [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 грудня 2024 року у справі № 569/21538/24 встановлено факт, що [PERSON] ( [PERSON] , яка померла [INFO] є мамою [PERSON] , який загинув [INFO] та рідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Сповіщення про смерть племінника [PERSON] , який загинув [INFO] під час захисту Батьківщини надійшло саме заявнику [PERSON] . Згідно довідки про причину смерті №423 [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] . Причина смерті: вогнепальне осколкове нарізне поранення голови з переломами кісток черепа та ушкодженням головного мозку. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частиною другою статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 315 ЦПК України. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Заявник просить встановити факт, що він є членом сім`ї загиблого військовослужбовця [PERSON] . Заявлені вимоги, пов`язані в тому числі з ініціюванням питання виплати грошових коштів. На виконання Указів № 64/2022 та № 69/2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168, пунктом 2 якої (у редакції, яка діяла до 04 травня 2024 року) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Право на одноразову грошову допомогу, виплата якої передбачена Постановою № 168, мають, зокрема, члени сім`ї та утриманці загиблого військовослужбовця. Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. В пункті 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 вказано, що до кола членів сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Щодо них ознака (вимога) ведення спільного господарства з суб`єктом права на пільги в оплаті користування житлом і комунальними послугами застосовується лише у передбачених законом випадках. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь- кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. До того ж, цим рішенням Конституційного Суду України визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21, застосовуючи положення статей 1, 3 СК України, зазначила, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Нормами Сімейного кодексу України не визначено, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду під час їх оцінки. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність у сторін особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року №5-рп/99, зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Із долучених до справи доказів вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] є племінником [PERSON] . Згідно Довідки приватного нотаріуса Чумак Т.В. №9/02-14 від 22.01.2024 [PERSON] є спадкоємцем за законом (дядько) який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] . Під час проживання в с.Симонів в період з 2014 р. по 2023 р, [PERSON] та [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство. Сповіщення про смерть племінника [PERSON] , який загинув [INFO] під час захисту Батьківщини надійшло саме заявнику [PERSON] . [PERSON] здійснив поховання племінника [PERSON] , який загинув [INFO] під час захисту Батьківщини в с.Симонів Гощанського району. Враховуючи всевищевикладене, вбачається підтвердження факту спільного проживання, наявності спільного побуту, виникнення між заявником та загиблим [PERSON] у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних членам сім`ї. Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що наявні у справі докази беззаперечно підтверджують факт, що заявник [PERSON] є членом сім`ї загиблого військовослужбовця [PERSON] , який загинув [INFO] під час виконання обов`язку щодо захисту Батьківщини. На підставі частини сьомої 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved