Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 25.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] , було укладено договір про споживчий кредит № 102706173, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 5000 грн шляхом перерахування на картковий рахунок, а відповідач отримав в кредит вказані грошові кошти на споживчі цілі, але свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним належним чином не виконала, у зв`язку з чим за вказаним договором утворилась заборгованість. Відповідно до договору факторингу №08Т від 14.09.2021 року, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Діджи Фінанс». Згідно з вказаним договором факторингу, заборгованість відповідача за кредитним договором №102706173 від 25.06.2021 становить в загальній сумі 21650 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту 5000 грн., заборгованості за відсотками 15700 грн, заборгованості за комісійними винагородами 950 грн. Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Ухвалою суду від 27.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, за невідомими причинами, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідача на підставіст.280 ЦПК України в заочному порядку. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст.638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч.1ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.2ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1-3ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015р. (далі Закон №675). Відповідно дост.3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно дост.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір відповіді пр. прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом пере направлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Ст.12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 25.06.2021 року між ТОВ Мілоан» та відповідачем [PERSON] , було укладено кредитний договір № 102706173 в електронному вигляді, відповідно до умов якого Товариство надало, а відповідач отримав в кредит грошові кошти у розмірі 5000 грн на споживчі цілі, на строк 7 днів, з кінцем строком повернення 02.07.2021, проценти за користування кредитом 700 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідач, підписавши кредитний договір прийняв на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором, зокрема, повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до договору факторингу №08Т від 14.09.2021, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 102706173 від 25.06.2021 року ТОВ «Діджи Фінанс». Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №08Т від 14.09.2021 заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором становить 21650 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту 5000 грн., заборгованості за відсотками 15700 грн, заборгованості за комісійними винагородами 900 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за договором про споживчий кредит № 102706173 від 25.06.2021 року, який наданий позивачем, після набуття позивачем права вимоги за кредитним договором, станом на 25.07.2025 інші платежі відповідачці не нараховувались, заборгованість за договором складає 21650 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту 5000 грн., заборгованості за відсотками 15700 грн, заборгованості за комісійними винагородами 900 грн. Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір, оформлений в електронному вигляді. При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Товариство надало відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повернути та сплатити за користування кредитними коштами проценти у строки встановлені у вказаному договорі. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконував свого зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів у строки, визначені договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується відповідним розрахунком, наданим позивачем, який суд вважає повним, чітким, об`єктивним, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при ухваленні цього рішення. Жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку, суду надано не було. Також суд враховує, що відбулась заміна кредитора, до позивача перейшли права ТОВ «Мілоан», і позивач має право вимагати від [PERSON] , сплати заборгованості за кредитним договором. Також суд враховує, що відповідачка обґрунтованого заперечення проти позову не подала, в судове засідання не з`явилась і жодним чином позовні вимоги не спростувала . Таким чином, враховуючи, що фактично отримані грошові кошти в добровільному порядку відповідачкою не повернуті, що останньою не спростовано, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 21650 грн., задовольнивши позов повністю. Згідно зст.141 ЦПК України суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Крім того, відповідно до ст.137, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу. Вирішуючи це питання, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивач ТОВ «Діджи Фінанс» отримував правову допомогу адвоката АБ «Анастасії Міньковської» на загальну вартість 5000,00 грн. Вказані обставини підтверджуються наданими суду договором № 42649746 від 05.05.2025 про надання правової допомоги; додатковою угодою № 102706173 від 29.07.2025 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 05.05.2025; детальним опис робіт (наданих послуг) від 29.07.2025, виконаних АБ «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості; актом про підтвердження надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконаних робіт, надання послуг) від 29.07.2025. Жодних заперечень з боку відповідачки щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат на правничу допомогу не надходило, клопотання про зменшення витрат він не заявляв. Отже, витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved