Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників процесу 22 серпня 2025 року адвокат Фрей Андріан Васильович в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги\~позивач обґрунтувала\~тим,\~що 3\~червня 2008\~року між\~нею та\~відповідачем укладено\~шлюб,\~який був\~зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №870. Від цього шлюбу у сторін народився [INFO] син [PERSON] . Позивач зазначає, що на цей час виникли обґрунтовані причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя неможливе та збереження шлюбу суперечитиме їх спільним інтересам. Позивач не має наміру зберегти шлюб. У подружжя відсутнє почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Підсвідоме терпіння одне одного утворює постійну моральну напругу між сторонами і створює негативну атмосферу. Сторони мають різні погляди на життя та шлюб, що стає підґрунтям суперечок та сварок, які переходять в скандали, особисті образи одне одного. Через таке постійне непорозуміння - примирення між подружжям не є можливе, як і збереження самого шлюбу. Оскільки шлюбні відносини між подружжям остаточно припинилися - підстав для їх відновлення немає, що відображається у відсутності порозуміння між ними та відсутності ознак сім`ї. Позивач вважає, що шлюб носить лише формальний характер, сім`я фактично розпалася. Позивач стверджує, що відсутні підстави для застосування заходів примирення, як це передбачено ст. 111 СК України, оскільки спільні відносини між нею та відповідачем повністю припинені, а їх відновлення є неможливим (а.с.1-3). Із цих підстав, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 3\~червня 2008\~року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №870. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяви,\~клопотання учасників\~процесу та інші процесуальні дії у справі Суд своєю ухвалою від 29 вересня 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання (а.с.17). 26\~листопада 2025\~року суду поступила заява представника позивача [PERSON] - адвоката Фрея А. В., у якій він зазначив, що сторона позивача позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, проводити судове засідання без участі сторони позивача, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а. с.27-30). Відповідно до частини третьої статті 211 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася сторона позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином (а.с.26). Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила сторона позивача. Таким чином, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Установлені судом фактичні обставини справи 3\~червня 2008\~року між [PERSON] , [INFO] ,\~та [PERSON] , [INFO] , Міським відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Львівського міського\~управління юстиції зареєстровано\~шлюб,\~про що\~в Книзі\~реєстрації шлюбів\~3\~червня 2008\~року зроблено відповідний\~запис за\~№870,\~що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 3 червня 2008 року. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] » (а.с.7). За час перебування у шлюбі у подружжя народився [INFO] син [PERSON] згідно з копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 18 грудня 2008 року (а.с.9). Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, що свідчить про остаточний розпад сім`ї. Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Позиція суду Згідно зі статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів та висновки суду Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. На підставі статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Із огляду на частину другу статті 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не бажає зберігати шлюб з відповідачем. Отже, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Суд уважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до частини другої статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно із абзацом другим частини третьої статті 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо розподілу судових витрат Позивач просила залишити судові витрати за нею, тому суд не здійснював розподілу судових витрат.

Outcome: approved