Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», в інтересах якого діє представник Наваренко В.Г., звернулося в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором в сумі 28817,17 грн. Окрім того, просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 травня 2018 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] підписано Оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з наступними умовами: ліміт кредитної лінії 200000 грн, процентна ставка 24%, тип процентної ставки фіксована, обов`язковий мінімальний платіж 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. В свою чергу АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа банк». Таким чином, відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до його умов, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання, а також з Паспортом споживчого кредиту. Позивач виконав узяті на себе зобов`язання, надав відповідачу в розпорядження кредитні кошти, однак відповідач у свою чергу не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого, станом на 20.09.2021, виникла заборгованість, загальний розмір якої становить 28817,17 грн. 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 14.05.2018. За наведених обставин просить позовні вимоги задовольнити. \~ \~ \~ \~Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2025 року прийнято до розгляду і відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» Наваренко В.Г., не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явився\~повторно,\~не повідомивши\~суду про\~причини своєї\~неявки,\~про день\~та час\~слухання справи\~був повідомлений\~у встановленому\~законом порядку, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, як і відзиву на позовну заяву від його імені не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши зібранні по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 травня 2018 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» була підписана оферта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, паспорт споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб АТ «Альфа банк», згідно якого [PERSON] відкрито кредитну лінію з наступними умовами: ліміт кредитної лінії 200000 грн, мета кредиту на споживчі цілі, процентна ставка за користування коштами відновлювальної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою 24%, тип процентної ставки фіксована, обов`язковий мінімальний платіж 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Відповідно до оферти [PERSON] запропонував ПАТ «Альфа-Банк» укласти з ним угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк». Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії», ліміт кредитної лінії 200000 грн, процентна 24 % річних, тип ставки фіксована. Відповідно до розділу ІІ Оферти [PERSON] пропонує банку відкрити йому поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні, просить випустити їй міжнародну платіжну карту МС DEBIT WORLD строком дії 3 (три) роки з моменту випуску. Згідно умов Оферти кредитні кошти [PERSON] надаються для особистих потреб. Платежі з повернення кредиту [PERSON] пропонує здійснювати відповідно до договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості навести в Тарифах, які є невід`ємною частиною договору. Також пропонує банку щомісячно в останній день розрахункового періоду здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку № [NUMBER] , в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами договору. Всі відносини, що не врегульовані угодою, [PERSON] запропонував врегулювати договором, діюча редакція якого розміщена на сайті Банку www.alfabank.com.ua. АТ «Альфа банк» своїм підписом узгодив в письмовій формі пропозицію [PERSON] , що підтверджується акцептом пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та Паспортом споживчого кредиту. 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк», як клієнтом, та ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс», як фактором, було укладено Договір факторингу № 3, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку №1-1 до Договору. Як вбачається з акту приймання-передачі Реєстру боржників від 20.09.2021 до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021, укладеного між клієнтом АТ «Альфа банк та фактором ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», на виконання Договору факторингу № 3 від 20.09.2021, клієнт передав, а фактор отримав право вимоги, детальний опис складових якого наведений в Додатку №1-1 до Договору. Згідно Витягу з додатку до Договору факторингу № 3 від 20 вересня 2021 року фактору ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договором №СОNG-630927721 від 14.05.2018, де боржником виступає [PERSON] , загальний розмір заборгованості становить 28817,17 грн. В силу вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилом ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частини 1, 2\~ст. 509 ЦК України\~визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Статтею 525 ЦК України\~визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст.\~526, ч. 1 ст.\~527, ч. 1 ст.\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу\~у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Зі змістом ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Частини 1, 5\~ст. 81 ЦПК України\~визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18. Згідно з виписки з рахунку приватного клієнта № 345618-2025/0916, сформованої АТ «Сенс Банк» за розрахунковий період з 14.05.2018 20.09.2021, вбачається, що відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. За даними розрахунку заборгованості за кредитом, сформованого ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», станом на 20.09.2021 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №СОNG-630927721 від 14.05.2018 становить 28817,17 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 25354,59 грн, заборгованість за відсотками 2841,73 грн, неустойка 100 грн, овердрафт 520,85 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився та доказів на спростування доводів позивача не надав. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором від 14 травня 2018 року у розмірі 28817,17 грн. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. З аналізу ч. 3 ст. 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22)). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. За загальним правилом, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони в разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, за власної ініціативи. Такі висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року в справі № 911/3312/21. Водночас у ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено критерії,

Outcome: approved