Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-25 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Промінь» с.Пеньки Старокостянтинівського району Хмельницької області розміром 2,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, що належав [PERSON] згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №074002 від 10 березня 1997 року, яке вона прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері і в установленому порядку прийняв спадщину, до складу якої увійшло право на зазначену земельну частку (пай), яке [PERSON] успадкувала після смерті свого батька [PERSON] . Зазначає, що нотаріусом йому відмовлено в оформленні його спадкових справ оскільки згідно з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 05 червня 2015 року відомостей щодо реєстрації права власності та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] не встановлено. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Вонсович М.М. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Зазначав, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] був позивач, оскільки шлюб [PERSON] та померлої [PERSON] на день смерті останньої був вже розірваний, а син померлої - [PERSON] , хоч і був зареєстрований з нею, однак фактично не проживав, а тому відповідно до усталеної судової практики уважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки прийняття спадщини полягає у фактичному проживання спадкоємця разом із спадкодавцем, а не лише реєстрації його місця проживання за однією адресою. Представник відповідача Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, подав письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності . Дослідивши надані докази, суд уважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до усталеної судової практики у справах про спадкування, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.1 та ч.2 ст.549 цього Кодексу спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті відповідно до довідки Пеньківської сільської ради від 03 грудня 2010 року № 1160 був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , до спадкового майна входить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №074002 від 10 березня 1997 року, після смерті [PERSON] фактично в управління і розпорядження майном 06 липня 1997 року вступила дочка [PERSON] , яка доглядала батька, провела його похорони, закрила будинок на замок. Тобто, [PERSON] прийняла спадщину після свого батька відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року). До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай) в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Промінь» с.Пеньки Старокостянтинівського району Хмельницької області розміром 2,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, що належав померлому на підставі з сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №074002 від 10 березня 1997 року. За життя [PERSON] державного акт про право власності на земельну ділянку взамін сертифікату, не отримав. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [INFO] померла [PERSON] , яка на день своєї смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом з [PERSON] , [INFO] , сином [PERSON] , сином [PERSON] . На час смерті [PERSON] була розлучена із батьком позивача - [PERSON] з 24 квітня 1991 року, про що Дністровським відділом ЗАГС м. Кишеніва зроблено актовий запис №4, що підтверджується довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області м. Старокостянтинів від 10 лютого 2005 року за № 159-0370. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14 грудня 2024 року серії [NUMBER] . Із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] до своєї смерті не звертався не звертався. Зазначені обставини підтверджуються: паспортними даними позивача, свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER] , свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] , довідкою Пеньківської сільської ради довідка Пеньківського старостинського округу від 03 грудня 2010 року №1160, виписками з по господарської книги від 24 січня 2025 року, матеріалами спадкової справи №431/2025 заведеної 07 серпня 2025 року до майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до усталеної судової практики при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово- експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Такі висновки відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452ск18), [PERSON] , хоч і був зареєстрований, проте фактично не проживав з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які проживали по сусідству із [PERSON] у с. Пеньки Старокостянтинівського району Хмельницької області. З огляду на викладене, суд уважає, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину. 07 серпня 2025 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] в оформленні його спадкових прав після смерті [PERSON] на земельну частку пай колективного сільськогосподарського «Промінь» с.Пеньки Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належав [PERSON] згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №074002 від 10 березня 1997 року, яке вона прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку із тим, що згідно з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 05 червня 2015 року відомостей щодо реєстрації права власності та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] не встановлено. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , права на земельну частку (пай) в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Промінь» с.Пеньки Старокостянтинівського району Хмельницької області розміром 2,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, яке вона успадкувала після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та якому це право належало на на підставі з сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №074002 від 10 березня 1997 року. \~ \~ \~ \~Вимоги про стягнення судового збори позивачем не заявлялись. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved