Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок», в особі представника Гурського Г.Ю., який діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 18.05.2025р., звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просило стягнути із [PERSON] на його (позивача) користь заборгованість за Договором про надання коштів у позику №3277215855-371578, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 14.06.2021 року в загальній сумі 17\~612,40 грн., судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 14.06.2021р. між ТзОВ «Кошельок» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про надання коштів у позику №3277215855-371578, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на підставі якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 5200 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, що передбачені договором. Внаслідок порушення відповідачем умов повернення кредитних коштів за ним утворилась заборгованість в загальній сумі 17\~612,40 грн., з яких: 5\~200 грн. заборгованість за кредитом, 12\~412,40 грн. заборгованість за процентами. Оскільки відповідач не виконує свого зобов`язання з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором про надання коштів у позику №3277215855-371578, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 14.06.2021р. в загальній сумі 17\~612,40 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.10.2025р. відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача заперечень проти позову не надходило. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачем, в особі представника Гурського Р.Г., в позовній заяві викладене клопотання про розгляд справи у відсутність представника, в якому останній просить розглянути справу без участі представника позивача на підставі наявних у справі доказів та зазначає, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання, яка не була вручена відповідачу з причин відсутності адресата за вказаною адресою. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на електронну адресу відповідача (документ доставлений до електронної скриньки 30.10.2025р.) та шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду. Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 14.06.2021р. між ТзОВ «Кошельок» та [PERSON] (позичальник) був укладений Договір про надання коштів у позику №3277215855-371578, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 14.06.2021р. /а.с. 9-14/. Згідно умов вищевказаного договору кредитор надає позичальнику грошові кошти у розмірі 5\~200 грн., зі строком користування кредитом 22 дні (лояльний період), початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця. Строк лояльного періоду може бути продовжений позичальником шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом. Кредит надається Позичальнику, згідно його заявки, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний Позичальником у заявці. Датою повернення кредиту, так само і датою сплати процентів, є дата зарахування коштів на рахунок Кредитодавця. Проценти за користування кредитом складають 2 288 грн., які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.1, 2.1, 2.2, 2.4, 2.5, 3.1 договору). Відповідно до вимог статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» сукупна вартість кредиту для Позичальника (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової (процентної) за кредитом та вартості усіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням та укладенням даного договору за умови дотримання Позичальником Графіку розрахунків, становить 7408 грн. або 142% від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 2 208 грн. або 42% від суми кредиту (п. 3.4 договору). У випадку користування кредитом з боку Позичальника більше за визначений лояльним періодом, встановлений п. 2.1 договору або додатковими угодами, строк - продовжується на весь період користування кредитом. При цьому, у випадку, якщо встановлена п. 3.4 договору, процентна ставка менша ніж 2% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою, визначеною п. 3.4 скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 2% за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту (п. 3.5 договору). Сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення початкового періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні\~ст. 212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8. Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення лояльного періоду і з наступного дня після закінчення лояльного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти із розрахунку 730% річних, що становить 2% в день від суми кредиту за кожен день користування ним. В свою чергу позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного в п. 2.1 договору (п. 2.3 договору). 14.06.2021р. згідно договору №3277215855-371578 від 14.06.2021р. відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 5 200 грн. шляхом їх перерахування на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується листом-повідомленням АТ «Таскомбанк» від 18.09.2025р. вих. №40422/47.1 про те, що в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам Банком було здійснено перекази грошових коштів на рахунки одержувачів, до яких емітовані електронні платіжні засоби: дата операції: 14.06.2021р. 19:58:42, картка отримувача: № [NUMBER] , сума зарахування: 5\~200 грн., відправник: ТОВ «Кошельок» /а.с. 19/. Згідно повідомлення\~ТОВ «ТАС\~ЛІНК» (без\~зазначення номера\~та дати),\~14.06.2021р.\~ через\~платіжну систему\~ТОВ «ТАС\~ЛІНК» було\~проведено успішне\~зарахування на\~карту клієнта\~у сумі\~5200\~грн.,\~номер картки: № [NUMBER] , Order ID транзакції 809b603f-822d-4ada-97ae-60c78ac1837c, опис замовлення-видача кредитних коштів, Договір займу № 3277215855-371578 /а.с. 20/. Згідно детального розрахунку заборгованості за Договором про надання коштів у позику №3277215855-371578, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 14.06.2021р., заборгованість відповідача складає 17\~612,40 грн., з яких: 5\~200 грн. заборгованість за кредитом, 2\~116,40 грн. заборгованість за процентами в межах лояльного періоду, 10\~296 грн. заборгованість за процентами за продовжений строк користування позикою /а.с. 15-16/. Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за Договором позики в добровільному порядку, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин, суд виходить з наступного. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За матеріалами справи судом встановлено, що між ТзОВ «Кошельок» та відповідачем був укладений Договір про надання коштів у позику №3277215855-371578 від 14.06.2021р.., на підставі якого відповідачем 14.06.2021р. були отримані кредитні кошти в розмірі 5 200 грн., які він зобов`язувався повернути зі сплатою процентів за кожен день користування позикою, але в порушення умов договору не зробив цього. Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем були отримані кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у Договорі про надання коштів у позику №3277215855-371578 від 14.06.2021р. і він користувався кредитними коштами, однак, в порушення умов договору, допустив порушення своїх зобов`язань в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого за ним обчислюється заборгованість за вищевказаним договором в загальному розмірі 17\~612,40 грн., з яких: 5\~200 грн. заборгованість за кредитом, 2\~116,40 грн. заборгованість за процентами в межах лояльного періоду, 10 296 грн. заборгованість за процентами за продовжений строк користування позикою. Разом з тим, враховуючи умови укладеного між сторонами договору, позивач безпідставно нарахував відповідачу відсотки за користування позикою (кредитом) протягом продовженого на 90 днів строку кредитування, тобто після закінчення лояльного періоду, за процентною ставкою 2,2%, оскільки умовами договору, а саме п. 3.8 договору, визначено, що після закінчення лояльного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти із розрахунку 730% річних, що становить 2% в день від суми кредиту за кожен день користування ним. Таким чином, розмір процентів, які має сплатити Позичальник за користування позикою після закінчення лояльного періоду складає 9\~360 грн., виходячи із розрахунку: 5\~200 грн. х 2% х 90 днів = 9\~360 грн. Відповідно, загальна сума заборгованості відповідача за Договором про надання коштів у позику №3277215855-371578 від 14.06.2021р складає 16\~676,40 грн., з яких: 5\~200 грн. заборгованість за кредитом, 2\~116,40 грн. заборгованість за процентами в межах лояльного періоду, 9 360 грн. заборгованість за процентами за продовжений строк користування позикою. Враховуючи ту обставину, що в порушення умов Договору про надання коштів у позику №3277215855-371578 від 14.06.2021р. відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку та у строки, передбачені договором, не повернув, чим порушив права кредитора, то позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, а саме на суму 16\~676,40 грн., з яких: 5\~200 грн. заборгованість за кредитом, 2\~116,40 грн. заборгованість за процентами в межах лояльного періоду, 9 360 грн. заборгованість за процентами за продовжений строк користування позикою. При цьому, варто звернути увагу, що, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2 422,40грн. /а.с. 1/ та витрат на правову допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення часткового, то на підставі ч.ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2\~293,77коп. (пропорційно до задоволених позовних вимог із розрахунку: 2\~422,40 грн. /сума плаченого судового збору/ х 94,69% /відсоток на який задоволено позовні вимоги/ = 2\~293,77 коп.). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи судом встановлено, що в якості доказів розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надано: договір про надання правової допомоги від 12.02.2025р., укладений між Адвокатським об`єднанням «Герман Гурський та партнери» та ТзОВ «Кошельок», предметом якого є надання клієнту правничої (правової) допомоги, а також надано додаток №1 до договору надання правової допомоги від 12.02.2025р. Додатком від 15.05.2025 до Договору про надання правової допомоги від 12.02.2025р. визначено, що замовник доручає виконавцю стягнути з боржника [PERSON] в судовому порядку суму боргу за кредитним договором №3277215855-371578 від 14.06.2021р., а також суму будь-яких витрат, що будуть понесені замовником та/або виконавцем і які є необхідними з метою стягнення суми боргу з боржника в примусовому порядку. Додатком визначено перелік послуг, що входять до складу правової допомоги, ціну 1 години гонорару виконавця, кількість часу на надання правової допомоги та розмір гонорару виконавця, що підлягає до сплати. Загальний розмір винагороди визначено у розмірі 10 000 грн. також визначено додаткові, але не обов`язкові послуги адвоката, що можуть виникнути при розгляді справи загальною вартістю 16 000 грн. Згідно п. 1.2 додатку розмір гонорару виконавця підлягає сплаті замовником виконавцю не пізніше 10 банківських днів від дати винесення судом рішення, але не раніше повідомлення адвокатом про даний факт. Позивачем заявлено вимогу про компенсацію йому за рахунок відповідача витрат з оплати правової допомоги адвоката в сумі 10 000 грн. Надаючи оцінку вимогам позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат суд виходить з наступного. Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Проте, у частині третій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: partial