Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить: визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивований таким. Згідно повторного свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 26 жовтня 2023 року [PERSON] є сином [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено актовий запис № 9558 та видано свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого увійшли 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , на підтвердження чого надана інформаційна довідка з державного реєстру речових прав. Відповідно до роз`яснення від 18 жовтня 2024 року № 710/01-16 приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу І.В. Стадник повідомила позивача про неможливість оформлення ним прав на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку на подання заяви про прийняття спадщини. Згідно витягу із спадкового реєстру № 81200144 спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] і інші спадкоємці, які могли б дати письмову згоду на подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини відсутні, - визначення додаткового строку на прийняття спадщини можливе лише в судовому порядку. Поважність причин пропуску 6-ти місячного строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері позивач обґрунтовує тим, що у період встановлений законом для прийняття спадщини за законом на всій території України було введено воєнний стан. Після звільнення міста Херсон від окупації в той час не працювали жодні державні установи та органи місцевого самоврядування, органи нотаріату. В зв`язку з зазначеним, свідоцтво про смерть було отримано 04.10.2023 року у м. Одесі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Крім того, причиною пропуску строку на прийняття спадщини зазначена відсутність оригіналів документів, тимчасова окупацію, та постійні обстріли на території м. Херсону та Херсонської області, через які позивач змушений був тимчасово виїхати до Одеської області та наразі є внутрішньо переміщеною особою, проживає в місті Одесі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2024 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче засідання. Від Херсонської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якиму відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на недоведеність позивачем існування об`єктивних перешкод та поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини. враховуючи, що після відкриття спадщини та до моменту звернення із заявою до нотаріальної контори пройшло майже два роки, що підлягає з`ясуванню при визначенні поважності причин пропуску відповідного строку. Кріт того, зазначено, що з моменту деокупації 11.11.2022 органи державної влади, місцевого самоврядування, та органи нотаріату відновили свою діяльність. Позивач на думку відповідача не був позбавлений можливості звернутися із заявою до нотаріальної контори за місцем отримання ним статусу ВПО чи направити заяву до нотаріальної контори поштовим зв`язком, що не заборонено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5. Від представника позивача в матеріали справи надійшли письмові пояснення. В яких вказано таке. Після отримання свідоцтва про смерть [INFO] у м. Одесі у свідоцтві про народження позивача була виявлена помилка у імені по батькові його матері, зазначена помилка, що містилась у свідоцтві про народження позивача також перешкоджала своєчасному зверненню до нотаріуса. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна першорядно стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Зазначено, що причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини з урахуванням наданих пояснень є вагомими та доводами відзиву не спростовуються Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, вказаних в позовній заяві, просила їх задовольнити. вказала, що позивач не був обізнаний щодо можливості подати заяву про прийняття спадщини не за місцем відкриття спадщини. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] народився [INFO] , батько\~ [PERSON] , мати\~ [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серія [NUMBER] (видане повторно 26.10.2023 року). Наведене вказує на наявність родинних зав`язків позивача з померлою [PERSON] , як сина та матері. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) [PERSON] померла [INFO] , про що 04 жовтня 2023 року складено актовий запис № 9558. Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав № 397096402 [PERSON] на праві власності належала 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце перебування [ADDRESS] , довідка переселенця 5137-7501477256. Листом від 18.10.2024 року № 710/01-16 приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу І.В. Стадник повідомила позивача про неможливість заведення спадкової справи після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку на подання заяви про прийняття спадщини. Згідно витягу із спадкового реєстру № 81200144 від 16.05.2025 року спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась, що вказує на відсутність інших спадкоємців, які б звертались до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч. 1ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є сином померлої [PERSON] , тобто був обізнаний щодо наявності спадкового майна. Позивач не заперечує, що він був обізнаний щодо факту смерті матері. Помилково вважав, що заяву про прийняття спадщини необхідно подавати тільки в місті Херсоні, а це потребувало приїзду до міста, яке перебуває в зоні бойових дій. Крім того, усував помилку в написанні по-батькові матері. Доводи відповідача, викладені у відзиві не спростовують поважності причин пропуску строку позивачем із звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Статтею 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.\~Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними. Враховуючи, що абз. 1 п. 21 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким доповнено ЦК України щодо можливості подавати нотаріусу незалежно від місця відкриття спадщини, доведено до громадян України у спосіб, визначений законом, дає підстави зробити висновок, що позивач мав бути обізнаний щодо даного факту. Тому доводи сторони позивача в цій частині суд не бере до уваги. Разом з тим, враховуючи, що в Україні введено воєнний стан, і розцінюючи цей факт, як обставину, яка ускладнює реалізацію прав певною мірою вчасно, то дані обставини суд вважає поважними причинами пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Лист від 18.09.2024 року за № 357/01-16 приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу С.І. Кличановської про неможливість оформлення прав на спадкове майно\~вказує на наявність перешкод у позивача для реалізації спадкових прав. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов частково обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Наведене відповідає зобов`язанням держави щодо дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та правами особи. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Outcome: approved