Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-27 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору №23.09.2023-100002118 від 23.09.2023, [PERSON] надано кредит у розмірі 6000 грн із строком кредитування 42 дня, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 2,1% на день. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим станом на 29.09.2025 утворилась заборгованість, яка становить 11292 грн, що складається з: 6000 грн - суми заборгованості за тілом кредиту, 5292 грн - суми відсотків за користування кредитом. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.10.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) учасників. Відповідачу 10.10.2025 направлялись позовні матеріали, які повернулись до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 14.11.2025 представник відповідача направив до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог частково, посилаючись на те, що в період з 2021 року по 2025 рік відповідач був військовослужбовцем, у зв`язку з чим проценти за користування кредитом та штрафні санкції нараховані йому неправомірно. Позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 6000 грн визнав та просив розподілити судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. 19.11.2025 від сторони позивача надійшла відповідь на відзив зі змісту якої убачається, що представник відповідача заперечує проти доводів відповідача про безпідставність позовних вимог у зв`язку із ненаданням підтверджуючих документів. Станом на 28.11.2025 будь-яких інших заяв щодо предмету спору на адресу суду не надходило. За наявності відомостей про направлення відповідачу позовних матеріалів та відзиву на позовну заяву та відсутністю заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, 23.09.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір №23.09.2023-100002118 від 23.09.2023 у вигляді заявки, згідно якого [PERSON] надано кредит у розмірі 6000 грн із строком кредитування 42 дня, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 2,1% на день. Згідно п.п.7-10,13 договору (відповідь позичальника про прийняття пропозиції), проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Проценти розраховані таким способом за черговий період, сплачуються в останній день чергового періоду відповідно, кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Неустойка передбачена у розмірі 120 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Приймаючи пропозицію Товариства про укладання кредитного Договору Позичальник зобов`язався письмово у вільній формі повідомити достовірну інформацію про те, що він є військовослужбовцем (якщо це відповідає дійсності) в момент укладення договору до моменту отримання суми кредиту (п.6.2 пропозиції). Згідно п.6.7.6 пропозиції позичальник визнає, що кредитодавець уклав договір, ґрунтуючись на наданій позичальником інформації, яка має істотне значення для кредитодавця. Пунктом 9.4 пропозиції передбачено, що у випадку якщо позичальник порушить зобов`язання згідно п.6.2 договору, він зобов`язаний у день пред`явлення йому вимоги кредитодавця відшкодувати кредитодавцю завдані збитки у розмірі грошових сум, які кредитодавець зобов`язаний перерахувати/списати позичальнику у зв`язку з застосуванням до позичальника пільг для військовослужбовців. Позичальник цим надає свою згоду на зарахування вимог за зобов`язанням кредитодавця з повернення/списання позичальнику вказаних грошових сум та зобов`язанням позичальника зі сплати вказаних у цьому пункті збитків. З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином. Після укладення договору відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим станом на 29.09.2025 утворилась заборгованість, яка становить 11292 грн, що складається з: 6000 грн - суми заборгованості за тілом кредиту, 5292 грн - суми відсотків за користування кредитом. На момент розгляду справи відомостей про сплату зазначеної суми заборгованості матеріали справи не містять. Як убачається з військового квитка відповідача, його було призвано на військову службу 22.04.2021, прийняття присяги відбулось 22.05.2021 у ВЧ [NUMBER] . Згідно посвідчення серія [NUMBER] , відповідач є інвалідом третьої групи та має право на пільги до 16.06.2026. Відповідно до витягу з наказу командира [NUMBER] бригади Національної Гвардії України №71 дск від 03.04.2025, з відповідачем було розірвано контракт про проходження військової служби та виключено зі списків особового складу військової частини на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Водночас, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони №322/2/7142 від 21.08.2014. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 04.09.2024 у справі 426/4264/19. Надані відповідачем документи підтверджують той факт, що він був військовослужбовцем в певний період часу, зокрема, і під час отримання кредиту, а також наявність у позичальника статусу учасника бойових дій в період з 2023 по 2025 роки та право на пільги. Разом з тим, як встановлено судом, 03.04.2025 відповідача було звільнено у відставку за станом здоров`я. Крім того, в ході розгляду справи було встановлено, що відповідачем не надано будь-яких доказів, що він повідомляв позивача про свій статус військовослужбовця або що ним надавалися до кредитора відповідні документи передбачені чинним законодавством, на підставі яких він би мав право на отримання пільг як військовослужбовець, чим свідомо порушив його умови. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Посилання відповідача на те, що відповідач був військовослужбовцем, та у зв`язку з цим на безпідставність позовних вимог щодо стягнення з нього відсотків за користування кредитом, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки як встановлено судом відповідач на час отримання кредиту не повідомляв позивача про свій статус військовослужбовця, тому в силу 9.4 пропозиції він зобов`язаний у день пред`явлення йому вимоги кредитодавця відшкодувати кредитодавцю завдані збитки у розмірі грошових сум, які кредитодавець зобов`язаний перерахувати/списати позичальнику у зв`язку з застосуванням до позичальника пільг для військовослужбовців. Такі збитки складаються з відсотків за користування кредитом у розмірі 5292 грн. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved