Jurisdiction: civil
Date: 2025-12-01 00:00:00

КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» звернулось через підсистему «Електронний суд» до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , заборгованість у сумі 39783,09 грн, сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 39 783 грн 09 коп., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2017 року по 31 серпня 2025 року у сумі 21786 грн 07 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 травня 2016 року по 31 серпня 2025 року у сумі 15520 грн 13 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01 червня 2022 року по 31 серпня 2025 року у сумі 1155 грн 57 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01 червня 2022 року по 31 серпня 2025 року у сумі 648 грн 18 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01 червня 2022 року по 31 серпня 2025 року у сумі 673 грн 14 коп. Відповідачі процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2025 справа розподілена судді Василенко О.Я. Ухвалою судді від 09.10.2025 відкрито провадження у справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. Ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена позивачу через підсистему «Електронний суд», відповідачам засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за зареєстрованим місцем проживання. 12.11.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача Кашіна В.М., в якій він просить стягнути з відповідачів витрати, пов`язані з розглядом справи у сумі 100,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, в позовній заяві представник позивача просив проводити розгляд справи за відсутності представника КП «Харківводоканал» та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судові засідання 05.11.2025 та 02.12.2025 не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином відповідно до закону, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання рекомендованими листами з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта». Конверти повернулися з відміткою про неможливість вручення у зв`язку з відмовою в отриманні. Враховуючи зазначене, на підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (а.с.21). КП «Харківводоканал» за вказаною адресою відкрило особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] заборгованість відповідачів за вказані вище послуги становить 39 783 грн 09 коп., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2017 року по 31 серпня 2025 року у сумі 21786 грн 07 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 травня 2016 року по 31 серпня 2025 року у сумі 15520 грн 13 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01 червня 2022 року по 31 серпня 2025 року у сумі 1155 грн 57 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01 червня 2022 року по 31 серпня 2025 року у сумі 648 грн 18 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01 червня 2022 року по 31 серпня 2025 року у сумі 673 грн 14 коп. (а.с.8-12). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом (ч. 3 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 № 690 (далі Правила № 690) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Згідно з п. 36, 39 Правил № 690 рахунок на оплату спожитих послуг надається споживачу щомісяця на безоплатній основі відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Рахунки на оплату спожитих послуг формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, яка здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачу (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 5 Правил № 690 послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги»(далі - договір), та вимогами цих Правил. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі. Відповідна правова позиція, викладена Верховним Судом у постановах від 02.03.2018 у справі № 915/89/16, від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), які в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховуються судом. Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо). Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:\~ плати за послуги, визначеної відповідно до цих Правил та\~Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затверджених уповноваженим органом тарифів та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку;\~ плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;\~ плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідних послуг, яка визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку (п. 34 Правил № 690). При цьому, граничний розміру плати за абонентське обслуговування, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг». Суд враховує, що КП «Харківводоканал» відкрило відповідачам особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , що вказує на надання позивачем послуг з централізованого водопостачання і водовідведення відповідачам. Докази відмови відповідачів від послуг КП «Харківводоканал» відсутні, а тому виник обов`язок сплатити отримані послуги. Доказів того, що послуги у не надавались, що відповідачі не користувалися наданими послугами і потреби в таких послугах не мали, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (п. 79 Постанови ВП ВС). Позивач просить визнати поважними причину пропуску позовної давності для звернення до суду з позовною заявою. Згідно із\~частинами 3 5\~статті 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення\~ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Застосування судом строків позовної давності можливе лише за заявою відповідача, зробленою до винесення рішення по справі, проте відповідачами такого клопотання не заявлено. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що відповідачами не заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, суд клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску позовної давності не розглядає. За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками. Відповідачі, не подавши відзив на позов, зазначені позивачем обставини не спростували, доказів сплати заборгованості не надали, свій розрахунок заборгованості не запропонували. Враховуючи наведене та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих позивачем доказів, суд доходить висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у загальній сумі 39 783,09 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: за відправлення відповідачам копії позовної заяви з доданими документами у сумі 100,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження понесених витрат у сумі 100,00 грн, надав список «Свачко 02.10.2025» згрупованих відправлень через Укрпошта Стандарт, в якому, в графі «Кому» вказано прізвище [PERSON] та [PERSON] в графі «Особливі відмітки» вказано з описом вкладення, в графі «Плата за пересилання з ПДВ (грн)» вказана сума по 50,00 грн, а всього на суму 100 грн (а.с.14). Згідно з описом вкладення відповідачам за зареєстрованим місцем проживання була направлена позовна заява разом з додатками на 6 аркушах (а.с.15). На підтвердження цього суду надано платіжне доручення АТ «Укрпошта» від 06.10.2025 на суму 100,00 грн, які позивач просить стягнути з відповідачів (а.с.14 зворотній бік). Відтак вимога позивача про стягнення судових витрат в сумі 100,00 грн обґрунтована, підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: за відправлення відповідачам копії позовної заяви з доданими документами у сумі 100,00 грн.

Outcome: approved