Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В липні 2025 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що між ним та [PERSON] був укладений публічний договір №0800517199 про розподіл природного газу. Відповідно до умов якого ТОВ «Газорозподільні мережі України» зобов`язалось надавати [PERSON] послугу з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язався своєчасно оплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені договором. Проте, в порушення умов вказаного договору [PERSON] не здійснює сплату за послугу з розподілу природного газу. Внаслідок чого у нього виникла заборгованість за період з 01 вересня 2023 року по 31 березня 2025 року у розмірі 18381 гривень 34 копійки. Від добровільного погашення заборгованості [PERSON] ухиляється. Тому ТОВ «Газорозподільні мережі України» просить примусово стягнути з нього заборгованість за послуги з розподілу природного газу у розмірі 18381 гривень 34 копійки, а також три відсотки річних у розмірі 416 гривень 34 копійки та інфляційні втрати у розмірі 1760 гривень 17 копійок. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Кислощук Я.С. направила до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Про час та місце розгляду цивільної справи він був повідомлений належним чином. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» та [PERSON] уклали публічний договір №0800517199. Відповідно до умов якого ТОВ «Газорозподільні мережі України» зобов`язалось надати послугу з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язався прийняти зазначену послугу та своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені договором. Вказана обставина підтверджується інформацією про обсяги газу, які буди розподілені за вищевказаною адресою (а.с.7). Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються гл.6 «Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду» ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». 5 Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права. У відповідності до ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно. Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно з ст.13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до п.1.1 типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30 вересня 2015 року, вказаний договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Згідно з п.1.2 договору його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України\~«Про ринок\~природного газу» і Кодексу ГРМ. Відповідно до п.2.1 типового договору розподілу природного газу оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі строки та порядку визначені цим договором. Відповідно до п.7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. У відповідності до ч.1 ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 5.2. норми процесуального права. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 червня 2024 року (а.с.11-12). Відповідач не виконує покладений на нього обов`язок оплачувати послугу з розподілу природного газу. Тому за період 01 вересня 2023 року по 31 березня 2025 року у нього виникла заборгованість розмір якої становить 18381 гривень 34 копійки, що підтверджується письмовим розрахунком (а.с.6). Достовірність вказаного розміру заборгованості за послугу з розподілу природного газу в ході розгляду цивільної справи відповідачем не спростовано. Зважаючи на те, що [PERSON] ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Тому суд вважає, що з нього на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» належить стягнути заборгованість за послуги з розподілу природного газу у розмірі 18381 гривень 34 копійки. Крім цього, з письмових розрахунків, наданих ТОВ «Газорозподільні мережі України», вбачається, що три відсотки річних від простроченої суми за період з 01 січня 2024 року по 28 квітня 2025 року становлять 416 гривень 34 копійки. В той же час втрати від інфляції за вказаний період складають 1760 гривень 17 копійок. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» належить стягнути заборгованість за послуги з розподілу природного газу з урахуванням розміру трьох відсотків річних та втрат від інфляції, у загальному розмірі 20557 гривень 85 копійок. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжних інструкцій (а.с.4,5), вбачається, що при пред`явленні позову до суду, враховуючи подання заяви про видачу судового наказу, ТОВ «Газорозподільні мережі України» сплатила судовий збір у розмірі 3028 гривень (2725,20+302,80). Пред`явлений позов задоволений. Тому суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» належить стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 3028 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved