Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У серпні 2025 року до суду надійшов вищевказаний позов [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 травня 2019 року, до того проживали з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відносини між сторонами поступово погіршились, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, що призвело до повного припинення шлюбних відносин. За таких обставин, позивач важає, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим і суперечить інтересам позивача та малолітнього сина. Син проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивач виховує і забезпечує сина сама, адже відповідач матеріальної допомоги на утримання спільного сина не надає. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку. З огляду на викладені обставини, позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 28 травня 2019 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце, час та дату його проведення повідомлялася належним чином. До початку судового засідання представник позивача [PERSON] подала заяву в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату його проведення повідомлявся належним чином. До суду направив письмові пояснення, в яких зазначив, що, як батько, у повній мірі виконував і виконує обов`язки щодо піклування, виховання та матеріального утримання сина, приймає активну участь у його житті, забезпечує гармонійний розвиток дитини, а також сприяє усім його життєвим починанням, що у свою чергу, свідчить про відсутність підстав для примусового стягнення, оскільки обов`язок добровільного утримання сина відповідачем виконується належним чином. Наміру ухилятися від обов`язку щодо матеріального забезпечення свого сина не має. Крім того, на утриманні відповідача перебуває неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів. Обставини справи, що встановлені судом [INFO] народився [PERSON] . Батьком у свідоцтві про його народження записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . 28 травня 2019 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 283, прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». На підтвердження доводів про матеріальне утримання дитини, відповідач надав виписку по особовому рахунку [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» за період з 30.06.2022 по 17.11.2025, де відображені транзакції щодо перерахування коштів [PERSON] . Також надав платіжні інструкції за 2022-2024 роки щодо перерахування грошових коштів [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За змістом ч. 2 ст. 114 у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що жоден із подружжя не бажає примиритися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, оскільки подальше його збереження без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Щодо стягнення аліментів У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. У відповідності ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Судом установлено, що відповідач здійснював регулярно грошові перекази позивачу протягом 2022-2024 років, проте в матеріалах справи відсутні належні докази того, що між сторонами узгоджена домовленість про сплату аліментів на утримання спільної дитини. До суду не надано доказів на підтвердження неможливості сплати відповідачем аліментів у заявленому позивачем розмірі. Отже, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоровя та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою й працездатною особою, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) відповідачапідлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладені норми чинного законодавства, та враховуючи ті обставини, що позивач звільнена від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів, стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. Крім того, беручи до уваги задоволення позову в частині розірвання шлюбу, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved