Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-30 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків в розмірі 216 552,41 грн та моральної шкоди в розмірі 25 000,00 грн, завданої в результаті ДТП. Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду, позивач посилається на те, що 11 березня 2025 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу транспортного засобу Форд Фьюжен, д.р.н. [NUMBER] , транспортного засобу КІА, д.р.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] та автомобіля «Рено Трафік», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок якої належний позивачу транспортний засіб Форд Фьюжен, отримав механічні пошкодження. Згідно з постановою Печерського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року у справі № 757/13184/25-п, винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано водія транспортного засобу КІА, д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] . Висновком експерта № 2075 від 22 квітня 2025 року визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Форд Фьюжен, д.р.н. [NUMBER] , який становить 376 552,41 грн. Як зазначає позивач, страховик заподіювача шкоди ПАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснив виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 160 000,00 грн, а тому різниця несплаченої завданої матеріальної шкоди становить 216 552,41 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, позивач просить стягнути вартість проведеної експертизи у розмірі 6 868,00 грн та моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2025 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/12605/25 за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання на 09 вересня 2025 року. 18 серпня 2025 року відповідачем подано відзив, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначив, що позивачем не враховано, що у звіті зазначено вартість залишків, яка становить 151 744,59, а тому з урахуванням цього позовні вимоги можна вважати обґрунтованими лише в сумі 64 807,82 грн. Відповідач також заперечував щодо задоволення понесених витрат на проведення експертного дослідження в розмірі 6 868,00 грн, оскільки висновок вже був здійснений страховою компанією. Також відповідач заперечував проти стягнення моральної шкоди, з підстав недоведеності вказаних вимог. 27 серпня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09 вересня 2025 року відкладено підготовче засідання на 21 жовтня 2025 року, витребувано у Печерського районного суду міста Києва засвідчені належним чином матеріали справи про адміністративне правопорушення № 757/13184/25-п про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 06 жовтня 2025 року від Печерського районного суду міста Києва надійшли засвідчені належним чином матеріали справи про адміністративне правопорушення № 757/13184/25-п. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 21 жовтня 2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 листопада 2025 року. У судовому засіданні 13 листопада 2025 року позивач надав свої пояснення по суті спору, не заперечував щодо задоволення позову з урахуванням відзиву відповідача щодо суми завданих збитків та просив задовольнити позов в частині стягнення моральної шкоди та витрат на проведення експертизи, представник відповідача надав свої заперечення щодо позовних вимог, які викладені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що 11 березня 2025 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «КІА», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , транспортного засобу «Renaul Trafic», д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу «Ford Fusion», д.р.н. [NUMBER] , внаслідок якої належний позивачу транспортний засіб «Ford Fusion», д.р.н. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Згідно з постановою Печерського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року у справі № 757/13184/25-п, винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано водія транспортного засобу «КІА», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «КІА», д.н.з. [NUMBER] , на момент пригоди була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ Україна»» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) № ЕР.220569922, ліміт відповідальності за шкоду завдану майну становить 160 000,00 грн, франшиза становить 0 грн. Згідно із звітом № 2075 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Ford Fusion», д.р.н. [NUMBER] від 22 квітня 2025 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Ford Fusion», д.р.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, станом на 24 березня 2025 року становить 376 552,41 грн., шр відповідає ринковій вартості ТЗ до ДТП. Як зазначає позивач, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 160 000,00 грн, на підтвердження чого позивачем надано виписку по картковому рахунку про зарахуванням 160 000,00 грн з призначенням платежу - «безготівкове зарахування коштів страхове відшкодування, без ПДВ, дог. АР.220569922 від 25-04-24. #0141027; 502338». Згідно із звітом №73-D/16/60 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 31 березня 2025 року, виконаним на замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Ford Fusion», д.р.н. [NUMBER] , станом на дату ДТП, складає 390 112,61 грн., що відповідає його ринковій вартості на момент ДТП. Відповідно до звіту № 74-К/16/43 від 11 березня 2025 року про оцінку пошкодженого транспортного засобу «Ford Fusion», д.р.н. [NUMBER] , його ринкова вартість становить 151 744,59 грн. Позивач просить стягнути з відповідача різницю між вартістю матеріального збитку, завданого ТЗ, та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 216 552,41 грн. Відповідно до частини першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з частиною другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що транспортний засіб вважається знищеним, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхова (регламентна) виплата розраховується, зокрема, як сума матеріальних збитків, що визначаються як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та після пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Із встановлених у цій справі обставин слідує, що: - цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, завдану під час експлуатації транспортного засобу, була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» - вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 1 033 029,73 грн.; - ринкова вартість КТЗ на дату ДТП становить 376 552,41 грн. - вартість матеріального збитку, завданого позивачеві в результаті ДТП становить 376 552,41 грн; - вартість залишків КТЗ становить 151 744,59 грн; - відшкодовано страховиком цивільно-правової відповідальності 160000,00 грн. Отже на відповідача покладається обов`язок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) у сумі 64 807,82 грн. (376552,41 - 160000 - 151744,59). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що позивачу дійсно заподіяно моральну (немайнову) шкоду, у зв`язку із пошкодженням відповідачем автомобіля, який належить позивачеві. Разом з тим, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Розмір моральної шкоди, який визначено позивачем в сумі 25000,00 грн, є недоведеним та явно завищеним. Виходячи із засад розумності і справедливості, беручи до уваги обставини ДТП, характер пошкоджень ТЗ, викликані цим обмеження у житті позивача, необхідність позивачеві докладати додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, яку визначає в розмірі 5 000 грн. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Позивач завив вимогу про відшкодування витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 6868 грн. Як визначено статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з частиною 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З урахування предмету доказування у цій справі суд вважає, що витрати на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження, розмір яких відповідно квитанції про оплату становить 6868,00 грн, пов`язані з розглядом справи та були необхідними для підготовки для звернення з позовом до суду та розгляду справи. А отже такі витрати підлягають стягненню з відповідача згідно з правилами розподілу судових витрат на користь позивача. За результатами розгляду справи, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 698,08 грн та витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1 984,83 грн.

Outcome: partial