Jurisdiction: civil
Date: 2025-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що з 24.07.1992 року сторони перебувають у шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу зазначає різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння. Шлюб має формальний характер. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 2021 року, сторони разом не проживають. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою суду від 24.10.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 27.10.2025 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності позивача та її представника. Відповідач [PERSON] 12.11.2025 року надав суду окрему письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив про розгляд справи за його відсутності. 27.11.2025 року від позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Ухвалою суду від 27.11.2025 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, просили суд про розгляд справи за їх відсутності та задоволення позовних вимог Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 24.07.1992 року у Фрунзенському відділі РАГС м.Харкова [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 393. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] , видане 24 липня 1992 року). Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції від 19.10.2025 року за подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., який позивач не просила стягувати з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved